327 



Mellonikæben hos disse siuaa, Slangeforüier ere blevne endnu kraf- 

 tigere udviklede som Følge af. at disse Væsener leve et fuldstæn- 

 dig underjordisk Liv og have Brug for et endnu virksommere 

 Graveredskab. Opkiopsiseps driver det næppe videre end til at 

 oprode Jordbunden med Snuden ; thi dens Øjne , om end ikke ret 

 store, ere fuldt udviklede Synsredskaber. 



Med Ormeslangerne, særlig Glauconierne, frembyder Opkiopsi- 

 seps endnu en Parallel, der tyder paa, at den tager en lignende 

 Føde som disse. Glauconierne besidde nemlig, ligesom Opkiopsi- 

 seps, kun nogle faa Tænder fortil paa dentale og ere i øvrigt 

 tandløse ^) ; ogsaa Typklops er lige saa sparsomt udstyret med 

 Tænder, men de have hos denne Slægt taget Plads i Overkæben. 



I det hele taget maa de Lighedspunkter , som Opkiopsiseps 

 frembyder med Slangerne, opfattes som Analogier, ikke som Vidnes- 

 byrd om et særdeles nært Slægtskab. I Henseende til Hovedskal- 

 lens og Tungens Bygning har Opkiopsiseps bevaret alt for primitive 

 Træk til, at den kan anses for en Overgangsform imellem Øgler og 

 Slanger. Opkiopsiseps bringer ikke disse AfdeHnger af Skælkryb- 

 dyr — saaledes som de ere afgrænsede af Alb. Günther''^) — 

 nærmere til hinanden, end de i Forvejen ere. 



') Jfr. Figurerne hos Peters, Keise nach Mossambique. Zool. III, 1882, 

 Taf. XIV A. Fig. 5 a fr b. 



^) Philosoph. Transact, vol 157, 18t37, p. 62.5. — Boulenger har for saa 

 vidt modificeret denne skarpere Sondring, som hau nn betragter 

 Slangerne som udgørende kun en Underorden (Ophidia) af Ordenen 

 Skælkrybdyr (Squanmta), æquivalent med Underordnerne Ægte Øgler 

 (Lacertilia) og KsLmi<?\Qoneï (Bhiptoglossa): jfr. The Fauna of Britisli 

 India. 1890. Reptilia p. 52. 



