105 



„Han har gjort åtskilliga nya genera. Rhamnus paliu- 

 rus kallar han Lepechina. En Laxmannia växer i vår bota- 

 niska trädgård, som tyckes vara synnerlig. Hon hörer under 

 perennes, blomstrar ymnigt, men vill ej sätta an något frö. 

 Habitus plantae är Galiis högst lik, och vi höllo den för en art 

 Aparme, tills blommorna viste sig. Flores capitati termi- 

 nantes caules prostratos, plurimos. Närvarande exemplar vi- 

 sar det öfriga. Limbus corollae är 5 partitus, stellaris, pla- 

 nus, stylus longissimus. Jag sänder härhos några af de 

 nyaste frön, som härstädes kunnat fås; och hade jag sådant 

 tillfälle, så ville jag sända 2 och 3 delarne af Gmelins resa 358 

 och torkade örter. — Följande böcker skulle jag gerna ön- 

 skat bekomma, nämligen Bålds Passions- och evangeliska be- 

 traktningar; 1 delen af Mariae bästa del; Pontopidan Von 

 der Bekehrung der Religionsspötter, 2 exemplar; D:o Herda- 

 bref; Afhandlingarna, som af Societas suecana pro fide et 

 christianismo 359 utgifne blifvit, 2 exemplar. Var så gunstig 

 och foga anstalt, att jag finge dem. — På ett hår hade jag 

 glömt att tacka hr prof. för det jag blifvit bekant med hr 

 assessor von Engeström 360 . Jag har färdigt för honom 

 vackra pjeser, besynnerligen af kolyvanske silfverstuffer, ge- 

 diget jern, guld, röd +, spat 5. Jag innesluter mig" etc. 



Utan tillfredsställelse kan Laxman i detta bref icke 

 hafva omnämt den aktningsgärd honom egnats af Gm el in, 

 ehuru han troligen var denne personligen okänd 361 . I den 

 nya växten Laxmannia, sp. fasciculata, hvilken Gm elin tagit 

 1771 i persiska provinsen Ghilan och med sitt herbarium 

 insändt till akademin, såg han sitt namn för första gången 

 stäldt vid ett eget genus i botaniken, — en hyllning, hvil- 

 ken derefter till öfverflöd ofta, och till föga fromma för syn- 

 onymiken, skulle vederfaras honom. I bredd med senare 

 efter honom uppkallade genera bibehöll sig detta allmänt 

 ända till 1818, då Trinius 362 , vid ny granskning af Gmelins 

 botaniska qvarlåtenskap, identifierade det, dock icke utan 

 tvekan, med Crucianella, sp. stylosa, af Rubiaceae, tribus 

 Galieae. 



Detta år (1774—75) debuterade Laxman äfven såsom 



