89 



XIV. Åren 1772-1773. 



Resa till Svarta hafvet, Bessarabien och Mol- 

 dau. Dess dubbla ändamål och misslyckande i 

 hufvudsak. Korrespondens. Lärda förehafvanden. 

 Besktifning af djuret Mus myos2Jalax. „Descriptio 

 plantarum sibiricarum continuatio". „Practische An- 

 weisung von Aussäen der Wälder" etc. 



De reseplaner, hvilka redan på våren 1771 sysselsatte 

 Lax man, blefvo följande år verks tälde. Företaget bjöd många 

 betänkligheter spetsen. För att tillryggalägga vägsträcknin- 

 gen från Petersburg ned till Svarta hafvet och Donau 

 erfordrades ett sekel till baka minst lika många veckor, som 

 nu för tiden dagar, och färden var för öfrigt förenad med 

 ojemförligt större besvär. Faran visade sig mångdubblad 

 just på innevarande år, i ty att det stora turkiska kriget 

 pågick. Väl hade, efter de ryska vapnens framgång 1770, 

 både till lands vid Pruth under Rumänzov och till sjös i 

 Tschesmebugten under Alexei Orlov, bror till akademins 

 direktor, fienden tvungits att steg för steg utrymma hela 

 Bessarabien och Moldau, men dessa provinser befunno 

 sig i ett tillstånd, fullt besannande det gamla „inter arma 

 silent leges". Dessutom härjade bland invånarne och i 

 segrarnes armé den förfärliga asiatiska pesten skoningslöst. 

 Slika förhållanden voro just icke inbjudande till en lusttur. 

 Hvad var det således, som drog Lax mans blickar och 

 steg ditåt? 



Vi känna hans brinnande håg för „vanderskap", såsom 

 han sjelf uttryckt sig. Många omständigheter göto olja på 

 elden. För närvarande tjenade der borta såsom militärläkare 

 en honom troligen redan från barndomen bekant landsman, 

 Lexells promotionskamrat, den sedermera genom sitt ar- 

 bete öfver pesten berömde G. Orraeus 312 . Ett par lärde 

 från Petersburg, akademikern Kraft och kapten Isleniev, 

 voro beordrade att i Moldau utföra astronomiska mätnin- 

 gar 313 . Kantemirs, om ock ännu bristfälliga, beskrifning 

 hade nyss utkommit och jemte en skrift af St ählin 314 rigtat 



