71 



men vetenskaperna varmt tillgiften. Hans första embets- 

 åtgärd blef verkställandet af en ukas om det illa noterade 

 kansleriatets indragning, i stället för hvilket tillsattes en 

 dirigerande »kommission", bestående af direktorn som ordfö- 

 rande samt 5 medlemmar: de båda Enl er ne, fadren Leonhard 

 och sonen Joh. Albrecht, jemte Lehmann, Ko tel ni ko v och 

 IUimovski. Valet visade sig godt. 



Utan alt missnöje mot O ii o v aflupo icke dessa refor- 

 mer, helst den förut inflytelserike Taubert nu blef trängd 

 i skuggan. Men å andra sidan saknades icke heller loftalare 

 af hans förvaltning, oberoende af hans gästfria livar fjortonde 

 dags taffel 242 för akademikerne. Fischer tillegnade honom 

 sin sibiriska historia, Pallas sina spicilegia, Giildenstädt 

 uppkallade till hans ära ett nytt växtgenus Orlovia, G mel in 

 o. a. smyckade företalen till sina verk med hans pris. Med 

 afräkning af ordalagens öfverdrifter, qvarblir mycket till hans 

 rättmätiga berömelse. Så utfördes de sedan 1767 förberedda 

 samt 1768 — 1774 samtidigt verkstälda 5 stora vetenskapliga 

 expeditionerna, förutom många smärre forskningsfärder, af 

 akademiker till största delen under hans auspicier. Och 

 dessa kejserligt bekostade företag väckte i ännu högre grad, 

 än de tidigare under Annas regering 243 , alla bildades ode- 

 lade uppmärksamhet, samt spredo en oförvansklig glans öfver 

 Peters af Katarina omhuldade stiftelse. 



Då en Finne öfverskådar den petersburgska akademins 

 historia för merberörda period, d. ä. inemot hennes första 

 halfsekel, frågar han sig ovilkorligt, hvadan det kommit, att 

 under hela denna tiderymd inom en korporation, som rekry- 

 terade sig från hela den lärda verlden, intet namn af någon 

 hans landsman ter sig, ehuru universitetet i Åbo redan vid 

 sagda periods början nalkades sin första sekularfest. Är 

 detta faktum ett fattigdomsbevis för den vetenskapliga bild- 

 ningen hos Rysslands närmaste vestliga grannar, eller bör 

 det annorlunda förklaras? Det senare är det rätta. 



Redan i 17 århundradet hade, såsom en utländsk för- 

 fattare 244 i hufvudsak riktigt yttrar, „det gamla, berömda, 

 af drottning Kristina stiftade viborgska gymnasiet utbredt 



