53 



lät anlägga en ekonomisk åkerbruksskola, med planen att 

 vid vetenskapsakademin öppna en särskild afdelning för 

 agrikultur. Deraf vardt visserligen, i följd af hennes hof- 

 bibliotekar Tanberts fint bedrifna motstånd, intet, men i 

 stället bildade sig 1765 det mera privata s. k. fria ekono- 

 miska sällskapet i Petersburg 194 , ett af Europas äldsta i detta 

 syfte. Bland dess 15 grundläggare namnes äfven professor 

 Falck. Grefven, den sedermera så ryktbara riksfursten, 

 Grig. Orlov trädde i spetsen för stiftelsen och upplät sitt 

 palats för sessionerna. Högadeln, en Voronzov, en Stroga- 

 nov, en Olsufjev m. fl. hastade att deri inskrifva sig, att 

 anslå medel för prisutdelningar o. s. v. Sålunda vann före- 

 ningen från början anseende och den lifaktighet, hvilken 

 ända till våra dagar utan uppehör fortbestått, bevitnad af 

 sakrika arbeten 195 och en rask företagsamhet till rikets gagn. 



I detta samfund var kabinettsministern Olsufjev pre- 

 sident för året 1769. Laxman uppvaktade honom, det 

 kolyvanska bergsdistriktets högste chef, för att anmäla sin 

 återkomst. Skulle det må hända varit nu, han låtit undfalla 

 sig något om obehöfligheten af prest i Barnaul? Vi veta 

 det ej, och vilja ej tro på hela saken. I ingen händelse 

 handlade Olsufjev efter sagda antydan. Men han kunde 

 dock endast hysa en fördelaktig mening om den uppvaktande 

 pastorn-naturforskaren, hvilken gjort sig påmind genom den 

 rikhaltiga, i sitt slag första insektsamling, han förärat kabi- 

 nettet, genom sin i sällskapets handlingar nyligen publice- 

 rade uppsats om sandbindande örter och genom andra dylika 

 bemödanden. Besöket gengäldes med ett kallelsebref till 

 medlem i sällskapet, hvari tills dato, förutom stiftarene, blott 

 28 personer emottagits. Andra ynnestbevis följde. 



Den uppmuntran, som sålunda kommit Laxman till del, 

 syntes i hans närvarande läge äfven för den skull betydel- 

 sefullare, att sällskapet ännu på sina första år intog en viss 

 intimare ställning till akademin 196 , ur hvars leder det mest 

 rekryterade sig och för hvars närvarande hufvudsyften, de 

 pågående stora reseföretagen, det nitiskt samverkade. Att 

 Laxman nu redan, och kanske just genom Olsufjev, den 



