39 



till den derefter uppkallade staden. Redan under färden hit 

 lyckades Laxman rikta vetenskapen med flera nyfunna natura- 

 lier 151 ; deribland anföras insekterne: Gryllus dauricus „apte- 

 rus", livilken af Kineserne ätes, Gryllus sibiricus kring Bar- 

 naul sällsynt men kring Irkutsk och Sel eng a allmän, 

 Attéläbus ircutensis vid Baikal och Atteldbus dauricus vid 

 Se len ga, samt växterna: Bobinia spinosissima endast före- 

 kommande vid Selenga, och tagen blommande i juni, den 

 prydande Folygonum sibiricum tagen i juli rikligt från da- 

 larna i berget Ubukun mellan Udinsk och Selenginsk 

 och Trifolium dawricum, jemväl denna blommande i juli i 

 granskogarne vid Selenga. Början var således ganska god. 

 De fragmentariska notiserna om utflygten mot vester 

 beröra nog oväntadt, icke naturalhistoriska, utan etnografi- 

 ska och lingvistiska ämnen. Stigande uppåt den i Selenga 

 mynnande Dsidas källor, varsnade Laxman flerstädes på 

 de höga klipporna vid stranden en egendomlig skrift. Kring- 

 boende mongoliska Buddhaprester eller Lamer tillfrågades der- 

 om. Sedan äfven Schlözer 152 . „Är det tangutiska (= ti- 

 betanska) språket bekant i Europa?" spörjer han i det redan 

 nämnda brefvet denne och tillägger: „Herr Muller har i 

 Er akademis kommentarier 153 skrifvit något derom, men hvad 

 det är, har jag förgätit, och här i öknen kan man ingenstä- 

 des hemta råd. Det oaktadt gaf jag mig mödan att på min 

 resa genom de selenginska nejderna i min dagbok införa ett 

 och hvarje om detta språk, — endast några små ortografiska 

 anmärkningar, hvilka jag hemställer till Ert öfverseende. Jag 

 gjorde dem under mina lediga stunder, och det på den mon- 

 goliska steppen, i jurterna; en filolog skulle hafva åstad- 

 kommit något vida bättre". Det vidare kan läsas i brefvet, 

 som finnes publiceradt med en af dess adressat om förfat- 

 taren bifogad mycket smickrande not 154 . På samma trakter 

 insamlade Laxman upplysningar, hvilka han framdeles sam- 

 manstälde i en „Beskrifning af den mungaliska gudstjensten", 

 hvilken uppsats dock, jemte hela det arbete 155 , hvari den 

 ingick, förblifvit en bibliografisk gåta. Kändt är icke heller, 

 huru vida han kom ända till Ko so gol och om han redan på 



