38 



kas. Ingen anade, att man ännu var hela två mansåldrar 

 från målet, att många förhoppningar skulle gry och åter 

 slockna, innan det nåddes. Laxman sjelffick på sin ålder- 

 dom bevitna ännu ett yttersta bemödande U8 att i Sibirien 

 efterspana den kostbara handelsvarans och verldsplantans 

 fädernesland. 



VII. Året 1766-1767. 



Resans fortsättning. Baikal. Selenginsk. Tan- 

 gutiska språket. Mongolisk gudstjenst. Sjön Koso- 

 gol. Kultuk. Kiachta ; Laxmans hustru dör. Ner- 

 tschinsk. Ilinskoi ostrog. Turka källor; karta 

 deröfver. 



Den plan, Laxman i brefvet af 2 juni 1766 uppstält 

 för resans fortsättning, eller att från Selenginsk utefter 

 kinesiska gränsen sträfva till sjön Kosogol samt bergen 

 kring Kultuk och Tunkin, blef i sjelfva verket betydligt 

 utvidgad. Följande år berättar han nämligen i en skrifvelse 

 till Schlözer 149 sig hafva varit i Stretinskoi ostrog 

 öster om Nertschinsk, och i en senare författad zoologisk 

 afhandling 150 , att han, „ingalunda försummande något som hör 

 till naturalhistorien", vistats 1766 om sommaren i Dauri en 

 kring Baikal, Selenga, Tschikoi och Dsida samt om 

 hösten i bergverken vid Schilkas eller Amurs biflod Ar- 

 gun, hvarförutom han besökte Kiachta. För att få in på 

 marschrutan alla dessa orter, hvilka förut blott delvis blifvit 

 beresta af Messerschmidt och Gmelin, måste man an- 

 taga, att han från Irkutsk begifvit sig till Selenginsk samt 

 liksom i radier från denna medelpunkt gjort exkursioner. 



Vägen gick denna tid, då man ännu ej påtänkt, än 

 mindre utfört, den märkvärdiga landsförbindelsen kring s.v. 

 hörnet af Baikal, tvärs öfver sjön samt på dess andra sida 

 genom Verchneudinsk, längs stranden af floden Selenga 



