34 



professor! Jag som aldrig haft lyckan att personligen få 

 känna herr professorn, ej heller nu för tiden eger något så- 

 dant, som vore nog skrifvärdigt ifrån en så aflägsen ort till 

 en så vitter man, kan likväl på intet sätt afhålla mig med 

 mindre jag uppvaktar herr professorn med dessa rader. Af 

 Johan Beck m ann, den bäste vän jag eger och den, med 

 hvilken jag delt det förträffligaste tidsfördrif vid St. Peters 

 skolan i St. Petersburg, som ett år efter det jag for till 

 öster, reste till vester, och hade lyckan att blifva känd och 

 hedrad af de berömdaste män i Sveriges rike, erhöll jag för 

 par dagar 139 sedan skrifvelse, hvaruti han tillkännagifver sin 

 oförmögenhet att nogsamt prisa den myckna gunst herr pro- 

 fessorn behagat bevisa honom. Han uppmuntrar mig att taga 

 del uti sitt med tacksamhet uppfylda hjertelag; och hade 

 han ej gjort det, så aktade jag likafullt lör min skyldighet 

 att offra herr professorn den ödmjukaste tacksägelse. Till 

 ett ringa tecken af en stor och innerlig högaktning har jag 

 äran öfversända några frön af den rätta rabarbern. Den 

 växer vid kinesiska gränsen emellan Irkut och B el a ström- 

 marnes ursprung i de Tunkinska uo alperna och bör sås i 

 fuktig inulljord vid källor lutande mot södern. Actaea cimi- 

 cifuga följer äfvenledes, som kan sås i hvad jord som be- 

 hagas. Dessa små örter Cortusa Gmelini, Gentiana aqua- 

 tica, Rhododendron daitricum, behagar herr professorn hålla 

 till godo, till dess deras frön härstädes hinna mogna. Så 

 snart jag i nästa höst kommer till baka ifrån en vidlyftigare 

 resa längst kinesiska gränsen ifrån Sel en gins k ända till 

 den stora sjön Kosogol 141 och de Kultukska och Tun- 

 kinska alper, vill jag hafva den äran att uppvakta herr 

 professorn med skrifvelse. Behagar herr professorn någon 

 gång hålla för nödigt att behedra mig med sin skrifvelse, så 

 beder jag sådant ske under herr Falcks och Schlözers i 

 Petersburg eller under hans excellens, herr generalmajo- 

 ren och guvernören i Irkutsk, Carl von Frauendorfs 

 kuvert a Irkutsk i Sibirien. Jag förblifver etc." 



Vi vilja först beröra en enskild punkt i ofvananförda 

 bref. Frågan om rabarbern, denna, såsom Ritter uttrycker 



