33 



Bättre, om ock ingalunda fullständigt, äro vi underrät- 

 tade om den ännu längre forskningsresa, hvilken Lax man, 

 åtföljd af sin unga maka, verkstälde från vårsommaren 1766 

 in på nyåret 1767. För sin del kom han ända till Sibiriens 

 yttersta beröringspunkter med Mongoliet och Kina, i söder 

 vid Kiachta, i öster vid Nertschinsk-argunska berg- 

 verken, således inemot 3,000 verst från Barnaul och till 

 nejder, hvarest vi efter 14 år återfinna honom bosatt och i 

 hvarje hänseende mer hemmastadd, än någon vetenskapsman 

 före eller efter honom. Hans maka hastade på denna färd 

 till ett ännu aflägsnare mål, målet för sin jordiska vandring. 



Vi upphinna det unga paret först i Irkutsk (omkring 

 1,500 verst från Barnaul), dit de anländt i slutet af maj 

 1766. Här tog Laxman så mycket hellre högqvarteret för 

 resans fortsättning och utgrening åt olika håll, som staden, 

 två år förut upphöjd till residensort för ett särskildt guver- 

 nement, i general Frauendorf erhållit en vetenskaperna 

 varmt tillgifven styresman och dessutom egde så väl en pro- 

 berkammare som ett nyligen anlagdt kronosaltsjuderi, inrätt- 

 ningar af stort intresse för honom 136 . Efter nödiga förbe- 

 redelser sträfvade han längre bort. Innan vi följa hans steg, 

 synes dock lämpligt att meddela det bref, hvilket han från 

 nämnde ort skref till professor P. J. Bergius i Stockholm, 

 en skrifvelse, hvilken lemnar värdefulla upplysningar om hans 

 närmaste planer och derjemte bildar introduktionen till en 

 sedermera i ett par decennier flitigt förd korrespondens emel- 

 lan de tvenne botanisterne. 



Nämnde Bergius, lika högaktad som menniska, lä- 

 kare, patriot och lärd, samt efter hand ledamot i de förnäm- 

 sta akademier och vetenskapliga samfund, såsom de i 

 Stockholm, Petersburg m , Berlin, Filadelfia m. fl., underhöll 

 jemte sin äldre bror, Bengt, med hvilken han hade boning 

 och all ekonomi gemensam, de vidsträcktaste litterära för- 

 bindelser, deri täflande med sjelfve Linné, Vargentin och 

 Gjörvell. Anledningen dertill att Laxman vände sig till 

 honom framgår af det omförmälda brefvet, hvilket lyder 138 : 

 „Irkutsk den 2 juni 1766. Högädle och vidtberömde herr 



3 



