32 



ter 127 bl. a. af insekterna GryUus sibiricus, Ichneumon gigas 

 och Gonops petiolata, samt af den täcka blomman Veronica 

 pinnata, men han fogade anstalter till större. I sådant ända- 

 mål lade han sig till egna hästar och inhemtade underrättelser 

 af personer, hvilka förut berest de nejder, dit han ärnade 

 begifva sig 128 . Efter dessa förberedelser ses den hurtige 

 pastorn årligen utvidga omkretsen för sina resor. Än träf- 

 fas han, troligen på färd till Lutheranerne vid irbinska jern- 

 grufvan, långt bort i norr kring Tomsk och floden Ts c ha- 

 lym, der omkring han uppdagade ett stenkolslager 120 ; än 

 åter besöker han i öster salpeterklyftorna nära fästet B ij sk 

 vid Bi ja och Kam; än sträfvar han mot Sibiriens yttersta 

 gränsort i söder, fästningen Ustkamenogorsk. 



På vägen upp till sistnämnde ort ligger, 230 verst från 

 B a r n a u 1 , det „ angenäma K o 1 y v a n " (grufvan) vid foten af 

 Sinaja Sopka, och 35 verst derifrån i s.v. Smejinogorsk 

 eller Sch lan genbergs „silfverrika höjder och blomsterrika 

 dalar", — lokaliteter, till hvilka han ofta för oss 130 . Här- 

 ifrån riktade han sina vänners herbarier med sköna örter, 

 härifrån hemtade han den starkt silfverhaltiga homMopparn m , 

 här i nejden fångade han sin Myospalax. Än längre mot söder 

 nåddes det stigande bergsland, från hvars ena sida Uba 

 och Ulba, tvenne strömmar hvilkas saknad på kartorna han 

 klandrar, nedtiyta till Irtisch, medan från den andra Alei, 

 Tschiaris och A nui taga kosan till O b 132 . Förmodligen föl- 

 jande den till skydd mot Kalmukernes horder uppförda skans- 

 linien, beträdde han Sibiriens utkant vid Ustkamenogorsk 

 vid Ulbas inflöde i Irtisch. Hit räknas öfver 500 verst från 

 Bar na u 1 m . Var vinsten af hela denna besvärliga färd, hvil- 

 ken Pallas några år senare lät sitt biträde inslå, blott den 

 nya spindelart, Aranea singoriensis, som han berättar m sig 

 hafva funnit sällsynt vid Schl an genberg men ymnigt i 

 fästningens jordvall? Det är oantagligt, redan af skäl, att 

 han egde en d:r Thieles 135 äldre anteckningar öfver nejden 

 och emedan Ustkamenogorsk till senaste tider ansetts 

 för en naturalhistorisk hufvudstation för Sibirien. Men käl- 

 lorna tiga. 



