20 



na ul, uppnådde han den 15 mars 1764, och hade således på 

 ungefär 2 månader tillryggalagt 4,500 verst från Petersburg. 

 Barn a ul, beläget vid en liknämnd ås inflöde i Ob, ut- 

 gjorde redan, ehuru endast något öfver 30 år förgått sedan 

 dess anläggning i en folktom öken, ej långt från den beryk- 

 tade Barabinzer steppens södra gräns, en ganska betydande 

 ort. Dess uppkomst sammanhänger helt och hållet med sibiri- 

 ska bergshandteringens utveckling. Spår af urgamla T s chu d- 

 grufvor i de kolyvanska bergen föranledde, något efter Peter 

 1:8 död, smeden Demidov, stamfadren för den snart så rika 

 och berömda ätten, att ifrån Ural dit förlägga en del af 

 sina arbetare, hviikas antal genom nya inflyttningar, äfven 

 af Tyskar, yttermera växte, alt efter som den kolyvanska 

 och den närbelägna voskresenska silfvergrufvan visade sig 

 mer gifvande samt dessutom guldstreck upptäcktes. Byar 

 uppstodo nu öfver alt i den metallrika nejden, bland dessa 

 Barnaul. Hit förlade (1749) kronan, som inlöst de demi- 

 dovska verken och stält dem under kejserliga kabinettets 

 högsta inseende, deras lokala styrelse, bergskansliet, hufvud- 

 hyttan m. 11. inrättningar. Den forna byn hade vuxit till en 

 vacker stad med breda, raka gator och omkring 1,000 hus, 

 3 kyrkor, 1 hospital, 1 apotek o. a. till administrationen hö- 

 rande byggnader. Smälthyttan afkastade årligen öfver 400 

 pud fint silfver samt 11— 15 pud guld 62 . En glasfabrik hade 

 af bergsrådet Kristiani blifvit uppförd inom sjelfva staden. 



Tyskarnes antal i de skilda bergsort erna hade under 

 årens lopp förökats derhän, att regeringen för deras religiösa 

 vård 1751 tillsatt en evangelisk-luthersk prest, med hufvud- 

 station i Barnaul. Denna befattning, hvarmed var förenad 

 skyldighet för innehafvaren att undervisa i språk och de till 

 bergväsendet hörande förstudier 63 , bekläddes först af Sach- 

 saren Leube, hvilken dock fattat så stort tycke för metal- 

 lurgin, att han öfvergifvit sitt andliga kall och tagit anställ- 

 ning som öfverbergmästare i Barnaul 64 . Honom efterträdde 

 nu Laxman såsom pastor, för att framdeles, liksom han, 

 — blifva bergsman. 



Den tyska pastorns lön utgjorde 400 rubel. Laxman 



