108 



sökningar vara otillfredsställande. Redan Leonhardi påpe- 

 kar, att då Lax man, såsom vi ofvanföre sett, vill benämna 

 sitt mineral „hvit glaserts", han icke kan ha haft för sig 

 verklig hornerts, — „es war also gewiss kein ächtes Hornerz". 

 Föreligger möjligen en namnförvexling, i så måtto att Lax- 

 man i sjelfva verket analyserat den nu mera s. k. Argentiten, 

 hvars blandning, enligt Kobell, är 13 svafvel med 87 silfver? 



XVI. Episod från året 1774. 



Misshälligbet med Holmberg. Laxmaii illa an- 

 skrifven hos Finnar och Svenskar i Petersburg. 



Laxman har blifvit strängt klandrad för sitt uppförande 

 mot sin landsman Mikael Holmberg. Några upplysningar 

 i saken skola här meddelas, dels såsom lemnande en inblick 

 i vissa privata och allmänna förhållanden så väl inom dåtidens 

 svensk-finska koloni i ryska kejsarstaden som inom der- 

 varande akademi, dels ock emedan Holmberg, ehuru en 

 mycket obetydlig person, egde särdeles förmåga att för 

 sin skull sätta folk i rörelse, samt ändtligen emedan han 

 efter många öden slutade som e. o. professor vid finska 

 högskolan, men helt och hållet förbigåtts af dennas häfda- 

 tecknare. 



Hans curriculum vitae hade intill denna tid förlupit 

 sålunda: Född i Borgå 1745f, inskrifven vid universitetet i 

 Åbo 1767, derstädes studerat kemi och farmaci samt. efter 

 att hafva disciplinerat på apotek i Lovisa, biträde på labo- 

 ratoriet med 60 dalers lön, uttog 177 1 1 / prestbetyg af v. 

 pastor Joach. Cleve, samt anstäldes i maj s. å., efter under- 

 gången examen, såsom laborator vid vetenskapsakademin i 

 Petersburg 368 . 



Sistnämnda befordran skedde på förslag af akademins 

 nyss vordne kemieprofessor Laxman. De tvenne Finnarne 

 lefde ty värr i ganska dålig sämja. Laxnian, som fann sin 



