218 



Hufvudsyftet för Lax mans resa var geognostiskt och 

 blef, såsom snart skall visa sig, krönt med upptäckt af tvenne 

 nya dyrbara mineral. Men, besynnerligt nog, har icke ens 

 denna omständighet förskaffat hans så tidiga och lyckliga 

 föredöme någon efterföljare. Alle ha stannat vid att bjuda 

 den besvärliga vägen åt andre 633 . Så nöjer sig doktor 

 Kruhse, som 1832 inspekterade i köpingen Viluisk, med 

 blott antydan af den rikedom på ädelstenar Jakuternes „ öds- 

 ligt sumpiga eldorado", enligt deras egna berättelser, skall 

 hysa. Den ryske akuschören Uklonski, som några år se- 

 nare var på samma ort, menar att Lax mans fynd skett så 

 der temligen slumpvis, men att vildtj ägare mången gång med- 

 föra Opaler, Ametyster, Topascr och Amianter från Viluis 

 öfre lopp, dit dock (tillägger han försigtigtvis) desse natur- 

 födde mineraloger sällan skola ströfva, emedan jagten der är 

 knapp. Icke ens den kunnige Hedenström, som sett sig 

 vida kring i Sibirien, känner från Vilui andra mineral än 

 1) Viluit eller Vesuvian, äfven Idokras eller Viluisk hyacint 

 och 2) Gulgrön granat, Olintolit eller Grossular, „dem redan 

 den länge sedan aflidne värdige professor Laxman upptäckt''. 



Till sist har man till och med glömt eller åtminstone 

 förtegat upptäckaren. Meglitzki 634 berättar från sin geogno- 

 stiska resa 1850 till Lena: „Genom noggranna efterfrågnin- 

 gar (!) har jag inhemtat, att fyndorten för Vesuvian och 

 Grossular tillhör Marcha flodens dalslätt, samt att dessa mi- 

 nerals modersten afgjordt häntycler på lokala vulkaniska erup- 

 tioner", således intet om Laxman och i sak mindre noggrant. 

 I Meinshausens 1871 sammans tälda Nachrichten iiber das 

 Wilui-Gebiet läses, vid fråga om den flod han kallar Ach- 

 trynda eller A ch taran da: „Här förekomma Viluit, Gros- 

 sular, Amctyst och Kaikspat, och för de sköna och mång- 

 faldiga mineralierna skulle floden och dess bigrenar förtjena 

 undersökas". Detta är alt. 



Berörda förhållanden göra Laxmans initiativ blott desto 

 mer betydelsefullt. Yi tänka oss, att han vidhållit sin tidigare 

 plan 635 , som synes varit: att nedstiga för Lena till inflödet af 

 V i tim, samt härifrån öfver land till Vilui och långs denna 



