224 



kringskurit Ryssarnes, genom nertschinska gränsetraktaten af 

 1689 vunna fördelar, finner man nämligen betydelsen af vägen 

 öfver Uda nedåt kusten, för att härifrån nå Japan och Ame- 

 rika, på det vältaligaste förordad 646 , och Laxman stod ända 

 från början af sin litterära bana i altför nära förhållande 

 både till skriftens författare och utgifvare att icke följa dess 

 anvisningar. 



I och för sig är redan blotta förslaget att pröfva Uda 

 vägen nedåt hafvet högst anmärkningsvärda Denna linia 

 måste då ännu, och så länge besittningen af den sydligare 

 flytande A murs nedra lopp utgjorde ett tvisteämne mellan 

 Ryssland och Kina, för det förra riket ega största vigt, 

 enär dymedelst den oerhördt svåra transporten från J ak ut sk 

 till Ochotsk läte sig undvika. Begagnad sedan urminnes 

 tider af jakutiske och tungusiske zobeljägare från området 

 af Jakutsk på deras ströftåg till kusten och närbelägna öar, 

 hade denna, öfver berg och floder ledande stråt mången gång 

 äfven genomvandrats af kosakpartier eller delvis t. o. ni. af 

 geodister, och dessutan var styrelsen sedan 1787 betänkt att 

 förflytta ochotska varfven och hamnen till Udas utloppsvik, 

 ofvanom hvilken af ålder en rysk förskansning fans. Från 

 Jakutsk kunde denna Udskoi ostrog nås på 4 till 6 

 veckor, och från Nertschinsk med begagnande af Amur. 



Mer än af alla politiska och merkantila vyer anslogs 

 likväl Laxman af de vetenskapliga. Han hyste den öfver- 

 tygelsen, hvilken vi hört honom uttala både för Bergius 

 och Sievers, att det föreliggande gebitet mellan Uda och 

 Amur vore särdeles lärorikt i naturalhistoriskt hänseende. 

 Utan tvifvel slöt han så af den kännedom derom, han efter 

 hand förvärfvat dels genom egna utflygter, så väl under 

 sin anställning i Nertschinsk och Schilkinsk som förr 

 och senare, dels genom sitt umgänge med den mångerfarne 

 Lin den au, dels ock genom helt tillfälliga underrättelser. 

 Så hände sig t. ex., att 1790 på sommaren, samtidigt med 

 hans vistande i trakten af Verchneviluisk, dit återvände 

 en emissarie, hvilken öfver Udskoi besökt Sachalin 647 för 

 djurfångst och insamlande af „ kuriositeter". 



