125 



Under den ofvannämnda komiténs öfverläggningar, och 

 sannolikt på grund af dervid till tals komna luckor i Ryss- 

 lands topografi, beslöt sig Laxman för en noggrannare, sär- 

 skildt geognostisk undersökning af rikets inre och nordliga 

 trakter. Han synes i saken förskottsvis begärt upplysningar 

 jemväl af sin gamle lärare K alm i Åbo, att döma af ett 

 meddelande, hvilket han den 17 maj 1779 vid akademins 

 session gjorde ur ett från denne anländt bref 406 . Den celebre 

 resanden och ekonomen berättade deri om sina särdeles 

 lyckade försök att i Finland under bar himmel uppdraga de 

 från norra Amerika medhemtade växterna Juglans alba, Pnt- 

 nus virginiana och Grus galli samt dessutom om sina iakt- 

 tagelser angående jerngrufvorna i nejden af Tula, dem han i 

 yngre år besökt vid sin färd till Ukrän. När Laxmans 

 afsigt mognat, i ordning stälde han innan afresan några 

 mineralogiska sändningar, bestämda för Gacld i Åbo, Ber- 

 gius i Stockholm och Retzius i Lund, hvars medbroder 

 han nyligen blifvit i dervarande fysiografiska sällskap. De 

 expedierades längre fram på sommaren af Lexell 407 . 



Lax mans i juni till akademin inlemnade reseplan blef 

 i allo godkänd, och sekreteraren anmodades att i enlighet 

 dermecl utfärda den officiela instruktionen 408 . Efter ett besök 

 vid limen och Volgas källor skulle färden gå till O neg a 

 och Hvita hafvet. Väl hade redan Lehmann 1767 un- 

 dersökt 409 de oryktografiska förhållandena kring limen, men 

 på en årstid, då is och snö försvårat observationerna. An- 

 geläget syntes ock, att den trakt der Volga upprinner to- 

 ges i fortsättning. Altsedan Herbersteins och Kilburgers 

 dagar hade månge, samt senast hemkomne medlemmar af de 

 akademiska expeditionerna 410 , skänkt den väldiga floden och 

 dess omgifningar uppmärksamhet, men ännu och länge framåt 

 var man på det oklara rörande bl. a. dess källor. Ännu 

 mindre hade Onega nejderna blifvit utforskade. Hvad slut- 

 ligen sträckan uppåt Hvita hafvet och dettas kuster angår 411 , 

 så behöfdes väl en noggrannare beskrifning deraf än den ofta 

 opålitlige Renovanz' af 1768, helst Lepechin ännu ej ut- 

 gifvit inslående parti af sin resejournal och dessutom i vester 



