129 



en hästsko liknande bergsrygg fordom varit en ö, samt att 

 en ocean böljat öfver hela Ryssland ända till foten af Ural, 

 af Kaukasus och af den tyska bergskedjan; om jag sade: i 

 denna ocean funnos grund, sandbankar, låga klippor och flacka 

 öar, på hvilka vågornas raseri uppvräkt och med hafsproduk- 

 ter genomspäckat den höga flöts, som sträcker sig nästan i 

 rak linie från foten af Karpaterne till foten af Ural och 

 från sydvest mot nordost genom hela Polen och Ryssland 

 samt dymedelst afsöndrat och bildat Svarta och Kaspiska 

 hafven samt Aralsjön, hvilka före Deukalions flod utgjort blott 

 ett enda vatten. Det är öfversvämningar och strömningar i 

 hafvet, som bildat de höjningar, hvilka gifvit rigtning åt 

 Dniester, Dnieper och Don till det Svarta, åt Volga till det 

 Kaspiska, åt Dvina till det Hvita, åt de många Valdaiska 

 floderna, Diina och några tyske strömmar till det Baltiska 

 hafvet". 



Från Moskva togs vägen mot norden till baka öfver 

 T ver, hvarest de vattenkommunikationer, som förena Kaspiska 

 och Baltiska hafven, beskådades och utflygter företogos kring 

 Volgas i mineralogiskt hänseende välförsedda biflod Tv erz a, 

 samt vidare öfver Torschok och Vischnij volotschok. 

 Vid sistnämnde stad nåddes floden Ms t a, utåt hvilken fär- 

 den fortgick än i båt, än till lands ned till poststationen 

 Bjeloi, derifrån floden i vestligt lopp böjer sig mot limen. 

 Vid Ms ta befans kalkflötsen ända till Poterp elits vara af 

 samma beskaffenhet som vid Volga samt ofta utgöra flodens 

 bädd; dock visade sig kiselartige stenar redan sparsammare 

 och graniten oftare. I flötsen var riklig tillgång på svafvel- 

 kis, vitriol och alunjord, stenkol 420 , jernmahn, blyglans och 

 sköna trädpetrefakter. Sannolikt, menar Lax man, har det 

 förvittrade kislagret vid Poterp elits fordom stått i brand, 

 hvaraf de fördjupningar uppkommit, hvilka sedermera fylt sig 

 af vatten till små, fiskrike sjöar. Elden måste ha varit mycket 

 häftig, emedan kisens martialiske delar helt och hållet varit 

 upplöste och försmält till dels porös, dels hård jernsten utan 

 spår af företeelserna vid eldsprutande berg. Fast mer består 

 hela bottnen i desse sjöar af jernsten, hvilken skulle lerana 



