1G0 



dessa eller föregående år gjorda mineralogiska förvärf hafva 

 redan förut citerats (sid. 150). 



Hvad zoologin angår, egde Tschindan en ganska stor 

 märkvärdighet. Der höllos nämligen af den i nejden före- 

 kommande egendomlige, otämjelige vildhästen, Eqiius hemio- 

 nus, Mongolernes Bschiggetei (= lång öra), icke färre än 7 

 exemplar lefvande. De gåfvo honom goclt tillfälle till iakt- 

 tagelser, hvarom han framdeles 492 insände en redogörelse till 

 akademin. 



Endast rörande hans på denna tid bedrifna botaniska 

 forskningar kunna inga säkrare detaljer anföras, då så väl 

 året som den närmare lokaliteten för en mängd af honom 

 ,,i Daurien" tagna växter 493 , — t. ex. Convolvulus sibiricus, 

 Azalea lapponica, Andromache ericoides, Clematis viliccTla m. 

 fl. — äro okända. Säkert är blott, att han icke försummade 

 detta sitt älsklingsföremål. Vi hafva ju dessutom hört af 

 Porthans bref, att hans hopp om förbättring i det sorgliga 

 öde honom öfvergått, väsendtligen hvilade på verkan af den 

 örtsamling, han haft nåden att genom sine till Petersburg i 

 sådan afsigt sände söner hembjuda rikets tronarfvinge. 



XXII. Året 1784. 



Laxman benådas. Anställes som mineralogisk re- 

 sande vid kejserl. kabinettet. Bosatt i Irkutsk. Lif- 

 vet der. Första färd till Kultuk vid Baikal. Orten 

 Laxmana. „Yon Gängen in Granitgebirgen". 



Efter två års pröfningar randades för Laxman lyckli- 

 gare dagar åter. Många orsaker samverkade dertill. Ut- 

 slaget om hans suspension tyckes icke varit enstämmigt, ty 

 det hände blott i sådana fall att kejsarinnan, på supplik till 

 hennes kabinett, upphäfde senatens dom 494 . Enligt Porthans 

 anförda bref, saknade icke heller Laxman inflytelserike före- 

 språkare. Det påräknade nådiga förordet från storfursten 

 Pauls sida kan så mycket hellre förmodas hafva vunnits, 



