168 



40 verst ofvanom Irkutsk, icke långt från Angara. Der 

 användes till glassmältning ur sand och qvarts endast bitter- 

 och glaubersalt (Mongolernes Gudschir) från Angå, Bar- 

 gusina och Selenginska". 



„Jag känner mig, säger han, mycket lycklig och till- 

 freds att genom enkla försök hafva framkallat en ny och 

 vigtig epok för glassmältningskonsten, och vill icke spetsfun- 

 digt söka utgrunda de orsaker, hvilka åstadkommit så utom- 

 ordentliga företeelser. Då vi ganska litet kunna intränga i 

 naturens hemligheter, öfverleinnar jag alla systematiska al- 

 fonzerier åt dessa eldiga och djerfva snillen, men förblir sjelf 

 en lydig son af kemins fäder. Har jag i min ungdom, vid 

 tron på flogiston, haft lyckan att till skogsbesparing uppvisa 

 onödigheten af pottaska i glasfabrikationen, så kan jag i min 

 svalare ålder mycket lugnt instämma med upprorsstiftarne 

 mot flogiston deri, att bittersaltets vitriolsyra, under medver- 

 kan af värme, förenar sin lifsluft med kolpulvret samt sålunda 

 skiljer sig från sitt grundämne". 



Han förklarar det förra af de redan ofvan (sid. 152) 

 närmare beskrifna experimenten sålunda: „Jag iakttog der- 

 vid, att naturen handlar efter underbara förvandtskapslagar; 

 det antända brännstoffet förenade sig i blandningen med bit- 

 tersaltets vitriolsyra och bildade en svaflig produkt, medan 

 en del af lutsaltet, frigjordt från syran, förenade sig med 

 kiselj orden och förvandlade den till glas". Om det senare 

 försöket heter det åter: „Mig tyckes, att den hastiga glödg- 

 ningen i smältdegeln utdrifvit saltsyran genom en del af 

 flogiston, men qvarlemnat dettas största och färgande del, 

 för att meddela åt glaset den fullkomligaste ogenomskinlig- 

 het, en ovanligt stor smältbarhet och en glänsande svärta". 



Teorins gammalmodiga torftighet förminskar icke bety- 

 delsen af sjelfva faktum. Ett vigtigt teknologiskt problem 

 var löst och dess gagneliga resultat infördt i lifvet. An- 

 läggningen skänkte sin upphofsman både vetenskaplig och 

 materiel tillfredsställelse. Han vistades ofta der och yttrar 

 i sina bref stor belåtenhet med sina „Talzinska hinder". 



Fabriken lönade sig desto bättre, som, enligt officiela 



