170 



sträckte sina handelsrelationer öfver Och o t sk och Jischi- 

 ginsk ända till Anadir och de vilde Tschnktserne. 



Vetgirig och läraktig, fattade B äran o v under inverkan 

 af sin berömde, 10 år äldre affärsvän stor kärlek till natur- 

 studiet och började till och med syssla med populärt skrift- 

 ställeri. Några af honom upptecknade rön blefvo, utan 

 tvifvel genom Laxman, meddelade ekonomiska sällskapet i 

 Petersburg, hvilket i gengäld 1787 kallade honom till leda- 

 mot. Ändå inflytelserikare väckelser återstodo. Då nämli- 

 gen på dessa år 516 den så vinstgivande samfärdseln med 

 Kadjak och andra Aleuteröar hade sin härd i Irkutsk, 

 samt Billings tillrustade sina kryssningar i vattnen mellan 

 Asien och Amerika, bragte naturligtvis Lax man, som ock 

 påtänkte forskningar åt samma håll, dylika företag så myc- 

 ket oftare till tals med sin intelligente bolagsman, som den- 

 nes förbindelser redan gingo halfvägs. I sålunda preparerad 

 jordmån föllo nya händelsers utsäde. 



Baranov träffades 1789 af stora motgångar. Tschukt- 

 serne utplundrade hans varunederlag vid Anadir och mör- 

 dade tjenstepersonalen; äfven hans öfriga entreprenader slogo 

 till baka. Ruinerad, såg han sig tvungen emottaga ett re- 

 dan tidigare af Schelichov gjordt anbud af en faktors be- 

 ställning på Kadjak. Han afsegiade dit från Ochotsk i 

 augusti 1790, icke anande att han för alltid lemnade gamla 

 verldens kust för att på den nyas gå en banbrytande verk- 

 samhet till mötes (f 1819). 



Vid bortresan realiserade Baranov sin öfriga egendom 

 i Sibirien, men bibehöll sin anpart i talzinska hyttan. Han 

 stod således fortfarande i beröring med Laxman. Denna 

 omständighet förtjenar påaktas. I hans qvarlåtenskap finnas 

 nämligen äfven bref och anteckningar; en del deraf, så att 

 säga den officiela, har blifvit begagnad af hans lefnadsteck- 

 nare Chlebnikov och af det rysk-amerikanska kompa- 

 niets historiograf Tichmenjev. Säkert skall en noggrannare 

 granskning kunna framleta äfven korresponden&en med hans 

 kanske ende lärare, ty så kunna vi trygt kalla Laxman. 



Ännu i sista året af sin lefnad har denne i en uppsats 517 



