193 



år hitsändt från Irkutsk; den förekommer mellan granit och 

 skifferberg och är i grunden intet annat än Blå fältspat, 

 ehuru man ofta deri finner stora ställen med kis". Briick- 

 mann publicerade detta votum, beledsagadt af ett ampelt 

 approbatur, i samma tidskrift 576 , der Ferbers meddelande 

 lästes. 



Åsigterna delade sig pro et contra 577 . Hermann höll 

 med Laxman; så ock Georgi ännu 1790, men han gick öfver. 

 Pallas, som först 1793 offentliggjorde Laxmans här ofvan- 

 för intagna bref, erkände, att deri var fråga om verklig Lapis 

 lazuli. Klaproth analyserade mineralet (1795), men utan att 

 ange dess hemort. I sin populära mineralogi (1797) vill 

 Estner icke sammanföra den sibiriska lasuren med den bu- 

 chariska. Lika betänksamt yttrar sig Bin dheim 1799. Dere- 

 mo t stälde sig Se ver gin 1798 afgjordt på Laxmans sida. 

 Ändtligen blef med början af vårt århundrade, sedan Zappe 

 (1804) m. fl. utlåtit sig i saken, den sibiriska lasurstenen 

 allmänt erkänd såsom äkta. Hvarje tvifvel torde för fram- 

 tiden vara förebygdt genom N. Nordenskiölds af handling 

 „0ber Lazurstein und die mit demselben vorkommenden 

 Mineralien" 578 , vid livars nedskrifvande han hade för sig en 

 stuff „från nejden af Baikal", således utan tvifvel från 

 samma Kultuk, der hans landsman 80 år tidigare först fann 

 dess förekomst. 



Anmärkningsvärdt är, att Laxman aldrig vidare tog 

 till ordet om sin upptäckt, icke ens för att häfda äktheten 

 af beläggningen i Zarskoe selö. Och dock var han så väl, 

 enligt hvad i nästa kapitel skall närmare omförmälas, redan 

 1787 då tviflet började gro, som ock derefter medan det 

 tillväxte, flera gånger på besök i Petersburg. Men vi ha i 

 honom lärt oss känna en handlingens, mer än en pennans 

 man. Hvarför styrde han sina sista steg i lifvets afton mot 

 Buchara, om ej bl. a. för att med eget öga uppsöka dess 

 lasursten och jemföra den med Kultuk s? Han hade således 

 icke glömt, utan blott sparade frågan. 



Men ännu besynnerligare är det nästan totala miss- 

 lyckandet af alla i senare tider, både af enskilde och af re- 



13 



