205 



for öfver flötsberget mot venster till Bjelskoi ostrog 30 

 verst, samt derifrån uppåt Bjelaja till Ust Iret, dess 

 tillflöde från östra sidan. Här ändar en mägtig kalkflöts, 

 h vilken från foten af de höga gränsbergen (mot Mongoliet) 

 drager till Bjelaja samt ännu närmare till Irkut och skil- 

 jer Bjelajas vatten från Okas och An gar as". 



„Saltkällorna vid Angara, den öfver två famn mägtiga 

 stenkolsflötsen kring Tscheremchovoi pad, gipsflötsen och 

 hålorna kring Balagansk och högre, ändtligen jemmalmen 

 kring Bjelskoi ostrog, vid Motovo, Kekurskaja och 

 Gymylskaja, äfvensom de talrika hornstensnjurarne och 

 eldstenarne (Feuerstein — kalcedon) äro produkter af detta 

 kalkstreck. Vid mynningen af Iret blir denna kalkflöts till 

 höger, och der öppnar sig en låg natrös stepp, hvilken ofta 

 bebos af Buräter, och i hvars grund Iret och Golumet 

 slingra sig". 



„Vid Irets källor, ungefär 40 verst från dess mynning, 

 qväller en helsokälla eller Araschan, som förtjenar beskrif- 

 vas. Golumet, som upptager många moras, sjöar och stepp- 

 bäckar samt 12 verst från utflödet faller i Iret, kommer 

 från de höga gränsbergen. Ofvanom Irets källor, hvilka 

 ligga omkring 5 verst från Bjelajas källor, höjer sig kalk- 

 berget åter, likväl ej så småningom som det förut nämnda, 

 utan med branta kullar och ansenliga toppar, tills den stö- 

 ter på äldre bergarter". 



Laxmans bref var länge sedan glömdt, då i våra da- 

 gar resande specialister, målaren Atkinson, geologen Per- 

 mikin och botanikern Rådde, på vandring mot den ännu 

 så ofullständigt kända Kosogol, berörde Bjelajas ursprungs- 

 trakt 608 . De berätta mycket nytt, särskildt om öfra Irkut 

 dalen, der Rad de 609 hänförd skildrar naturens „storartadt 

 vexlande skådespel" en stilla sommarnatt; också sjelfva stiftet 

 i min hand täljer om sin hembygd vid Bjelajas källor i 

 herr Al ib er ts berömda grafitverk, — en upptäckt från vår 

 egen tid, icke af Laxmans öga. Icke för ty kunna ur hans 

 korniga redogörelse många blott der nämnda topografiska 

 och geognostiska enskildheter suppleras in i den moderna 



