243 



vid Lenas strand mellan Kirensk och Olekminsk. Så 

 knyta sig händelser och personer. 



Laxman säger, att han återväntade den japanska ex- 

 peditionen i augusti 1793. I sjelfva verket fälde Katarina, 

 efter 3G1 dagars bortavara, åter ankaret i Ochotsks hamn 

 den 9 september. Omedelbart härpå inberättade den unge 

 befälhafvaren resans hufvuddata till sin fader i Irkutsk, 

 och denne var icke sen att låta de fägnesamma underrät- 

 telserna gå vidare. Eedan den 30 november skref han härom 

 de bref till akademin och grefve Besborodko, för hvilkas 

 innehåll vi dock funnit lämpligt att redogöra först något 

 längre fram. Dessförinnan en blick på det värf Adam Lax- 

 man enligt sin faders anordningar utfört! 



XXXI. Åren 1792—1793, forts. 



Kort berättelse 688a om Adam Laxmans resa till 

 Japan. Fadrens bref derom till akademin 1793ff. 

 Sonen inträffar i Irkutsk. 



Med beskickningen om bord afseglade Katarina från 

 Ochotsk den 13 september 1792. Kommet ut på öppna haf- 

 vet — eller hellre: på den af Kamtschatkas långa halfö 

 och Kurilernas böjda ökedja från Stilla oceanen likasom 

 afgärdade, men för dimmor, strömningar och nyckfulla vin- 

 dar illa beryktade Ochotska sjön, — tog fartyget rakt sydlig 

 kurs mot klippholmen S:t Jonas, som förbifors ostvart på 

 fjerde dygnet. Den 26 kom Iturup, Kurilernas tjuguför- 

 sta (enligt annan beräkning: nittonde) ö, i sigte. 



Sedan kosan nu rigtats mot sydvest, varsnades efter 

 tvenne dygn Kunaschirs nordkust med Picos snöbetäckta 

 topp. Man vände småningom åter mot söder in i mynnin- 

 gen till det ännu aldrig navigerade sundet mellan Kuna- 

 schir och Matsmai. Råkade dock ut för hårdt väder och 

 tvangs att söka en annan genomfart. I sådan afsigt krys- 

 sades ända till 6 oktober, då ändtligen Kunaschirs östli- 



