gaste udde dublerades. Galiotten hade uppnått det smala 

 vatten, hvilket en senare verldskringseglare, Golovnin 689 , 

 kallat Katarina sundet efter Lax mans fartyg. Långs 

 Kunaschirs östra kust styrdes vidare mos sv till en bugt 

 på dess sydände, der ankaret fäldes. 



Men grunden befans här så dålig, att redan följande 

 dag annan ankarplats måste sökas vid den motliggande Mats- 

 mais eller Jesos nordkust. En båt utsändes att rekogno- 

 scera. De ludne matsmaiske infödingarne, hvilke, enligt Lax- 

 man, af Japaneserne benämnas Jeso Dschichosto men 

 sjelfve kalla sig Ainos, hade vid åsyn af fartyget flyktat 

 bort från stranden, men någre förmåddes återvända och voro, 

 då Schebalin tilltalade dem med några ord på deras eget 

 språk, redebogne att lemna fisk i utbyte mot tobak. 



Följande morgon anstäldes ny spejning, hvarvid, nära 

 utflödet af bäcken Nischpets, en tull och nederlagsplats 

 för Japanesernes handel med Kurilerne upptäcktes. Här 

 anträffades de förste Japaneserne, hvilke blefvo villige till 

 hvarje vänskapstjenst, sedan de på det ryska fartyget funnit 

 landsmän. Upplysande, att på södra sidan af öns ostliga 

 udde låge en utmärkt hamn, Atkis, tillrådde de likväl främ- 

 lingarne, emedan farleden dit vore mycket svår, att hellre 

 välja en i granskapet af Nischpets, vid byn Nimuro be- 

 fintlig ankarplats. De gåfvo lotsar dit. 



Sedan Katarina den 9 oktober på morgonen landat vid 

 Nimuro 690 , vid det sund åt hvilket Siebold med skäl gif vit 

 Laxmans namn 691 , beslöts, i betraktande af den framskridna 

 årstiden, att derstädes öfvervintra, sedan likväl dessförinnan 

 hamnen blifvit nogare undersökt. Lax man anade ej, att 

 han beredde sig och sin beskickning ett slags civilarrest för 

 närmare åtta månader. 



Byns japanske uppsyningsman visade sig särdeles till- 

 mötesgående; han erbjöd sig icke blott att lemna biträde vid 

 uppförande af stugor för befälet och en kasern för besätt- 

 ningen, utan ock att, till främlingarnes större trygghet mot 

 de vilde Ainos, med sitt kommando stanna qvar på orten, 

 ehuru han annars plägade öfver vintern flytta till öns hufvud- 



