258 



törerne för rysk-amerikanska kompaniet, hvars styrelse 1798 

 blifvit flyttad från Irkutsk till rikets hufvudstad. De öfver- 

 lade 716 om detaljerna för den stora upptäckts- och verlds- 

 kringseglingsfärd, hvilken kejsar Alexander beslutit låta verk- 

 ställa under Krusensterns befäl till Rysslands amerikanska 

 besittningar. De höge herrarue blefvo eus derom, att för 

 handelns utvidgande ett sändebud tillika borde affärdas till 

 Japan. Vid anstäld grundlig kritik uppdagades, att orsa- 

 kerna till senaste japanska beskicknings ringa framgång lågo 

 deri, att Laxman icke medfört något egenhändigt bref från 

 Rysslands till Japans suverän, att de af honom utdelade 

 skänkerna voro altför obetydliga, samt förnämligast att 

 Laxman sjelf icke var en hofman, utan af låg rang och 

 simplare i sitt skick än att kunna imponera på en för yttre 

 pomp och ståt så lysten nation som den japanska. 



Man kom också öfverens derom, att den lämpligaste 

 personen för det grannlaga diplomatiska uppdraget var in- 

 gen annan än herr Resan o v. Denne blef verkligen af kej- 

 saren, som sjelf åtog sig alla kostnaderna för det ena skep- 

 pets utrustning, nämd och förordnad att, i egenskap af 

 fullmägtig ambassadör och åtföljd af en lysande svit, till 

 hans japanska majestät öfverbringa en zarens egenhändiga 

 skrifvelse, äfvensom till högstdensamme och hans ministrar 

 dyrbara gåfvor. För att försäkra sig om desto bättre emot- 

 tagande inskeppade man äfven nu att hemföras någre in- 

 födde Japaneser, hvilke år 1796 väderdrifvits till Rysslands 

 asiatiska kuster. 



Res an o v var en stolt och hersklysten man samt dess- 

 utom, genom giftermål med den ofta nämnde Schelichovs 

 dotter, egare af en ofantlig förmögenhet, bestående till stör- 

 sta delen i amerikanska kompaniets aktier. Ville man hafva 

 ett högdraget sändebud, så hade man lyckats mer än nog. 

 Redan under den långa sjöresan lät han Krus ens tern och 

 alle andre ombord ständigt känna hela tyngden af sin vär- 

 dighet såsom kejsarens representant. Och knapt fäldes an- 

 karet, den 3 oktober 1804, utanför Nangasaki, innan han 

 äfven började lära Japaneserne mores. 



