260 



ankomst vid påfordran aflemna männen, så kunde han be- 

 hålla dem tills närmare befallning anländt från Jeddo, dit 

 saken inberättats. Först dagen före sin afresa blef gesand- 

 ten det besvärliga följet qvitt. Hvad åter hufvudändamålet 

 med hans härvaro beträffar, så slog det fullkomligt fel. 



De dokument 722 Resanov, efter 6 månaders otålig bi- 

 dan, erhöll i en högtidlig audiens, der han måste upp- 

 träda barfota och utan värja, uttalade ett evigt förbud för 

 hvarje ryskt skepp att åter besöka Japan. Skulle, hette 

 det vidare, i framtiden Japaneser å nyo väderdrifvas till 

 Rysslands kuster, borde de öfverantvardas åt Holländarne, 

 hvilke öfver Batavia egde sända dem till Japan. Tillika 

 blefvo ej blott alla skänker, men till och med kejsarens 

 bref tillbakavisade. Skälen, hvilka de fullmägtige åberopade 

 för en så oartig vägran, voro att i annat fall kejsaren af 

 Japan borde göra motskänker samt likaledes genom en ge- 

 sandt afskicka dem till Petersburg, men i rikets lagar vore 

 det förbjudet för hvarje japansk undersåte att någonsin 

 lemna sitt fädernesland. „Detta (så slutar Krusenstern 

 sin berättelse) blef utgången på en beskickning, hvaraf man 

 var berättigad att vänta så mycket; vi icke blott vunno inga 

 nya fördelar, men förlorade äfven dem vi egde genom den 

 af Laxman utverkade tillåtelsen att besöka Nangasaki". 



Re san o vs fiasko var uppenbart; men han skulle ytter- 

 mera innan sin död (i mars 1807) dertill lägga en vålds- 

 bragd, särskildt kallad att kompromettera Ryssarnes an- 

 seende i Japan. Af blygsel hindrad att återvända till Pe- 

 tersburg, läskade han sitt hat mot de envise öboarne genom 

 att 1806 från Amerika, dit han drog sig, beordra kompa- 

 niets fartyg att förstöra ett japanskt nybygge på Kuri- 

 lerna, — en kränkning af folkrätten, hvars närmaste följd 

 blef den hämd Japaneserne utöfvade, då de 1811 tillfånga 

 togo den ryske verldskringseglaren Golovnin, som för att 

 hemta vatten landstigit på Kunaschir. Denna händelse 

 har här blifvit omnämd, särskildt emedan Golovnin i den 

 intressanta skildringen 723 af sin treåriga fångenskap ofta, och 

 på grund af hvad han sjelf i Japan erfarit, berör Resa- 



