265 



derföre ofta försummades af vederbörande, enär (enligt Mas- 

 son) vid vintertid tillräckligt ved icke bestods till möteslo- 

 kalens uppvärmning. 



Bland Laxmans forne embetsbröder hade de celebra- 

 ste redan aflidit, såsom astronomerne L. Euler och Lexell, 

 historikern Muller, naturalhistorikerne Gmelin, Guld en - 

 städt o. a. På staten dels qvarstodo, dels hade tillkom- 

 mit månge förtjente män, fysikern J. A. Euler, akademins 

 sekreterare, Aepinus och Krafft, astronomerne Rumov- 

 ski, Inochodzov och Schubert, kemisterne Georgi och 

 Loviz, mineralogeme Severgin och Hermann, natural- 

 historikerne Pallas och Lepechin, historikerne Stritter 

 och B us se, m. fl. Men äfven af desse hade någre, t. ex. 

 Aepinus, Pallas, Hermann, utverkat sig rättighet, den 

 de flitigt begagnade (Pallas snart för alltid), att vistas på 

 annan ort. Verklig sammanhållighet och lyftning återvann 

 akademin först genom sitt förbättrade reglemente af 1803. 

 Vare detta sagdt till ursäkt för Laxmans stränga kritik här 

 efteråt. 



Emellertid inses lätt, att den lärda korporationen, i 

 hvars sammankomst 1794 Y Laxmans preliminära medde- 

 lande om den slutförda expeditionen blifvit uppläst 744 , med 

 så mycket större aktning skulle helsa sin gamle nitiske kol- 

 lega och hans närvarande syften, som han enligt sin plägsed 

 äfven denna gång medbragte förstärkning till akademins mu- 

 seer 745 . Främsta rummet intogo samlingarna från Japan, 

 hvari uppräknas 60 konkylier och zoofyter, 18 i sprit beva- 

 rade fiskar och insekter samt ett herbarium af 65 alger och 

 fucusarter jemte lika inånga alpina och trädgårdsväxter, — 

 inalles 206 nummer. Dessutom nämnas kollektioner af ört- 

 frön från Sibirien, Japan och Österhafvet samt alster af 

 Kurilernes, Aleuternes och Japanesernes hem- och konst- 

 slöjd, äfvensom mineralstuffer, skelettet ai en missbildad 

 hundvalp med 3 fram- och 3 bakfötter, m. m. 



Dessa förvärf från ett förut föga eller alsicke kändt 

 naturalhistoriskt gebit kunde ingalunda anses obetydliga, åt- 

 minstone icke i bredd med dem, hvilka till ett antal af 232, 



