275 



Irkutsk. Altså beder om tålamod, förblifvande med upprik- 

 tig högaktning välb. hr prof:s ödmjuka tjenare E. Laxmann". 



Året gick till ända, men den väntade „ vinken" lät sig 

 icke märka. Blott så mycket tyckes, att döma af ett ställe 

 i ofvanstående skrifvelse, emellertid blifvit godkändt, att ett 

 fartyg skulle, å nyo från Ochotsk 769 och under Laxmans 

 tillsyn, affärdas till Japan. Norberg trodde sig redan till 

 och med kunna gissningsvis uppgifva, när detta skulle ske, 

 ty han skref till Thunberg 1794 2 -f-^: „Herr kollegirådet 

 Laxman är nu här för att höras öfver den ytterligare till- 

 tänkta japanska expeditionen, och som förmodl. nästa höst 

 vid denna tiden ifrån Ochotsk verkställes, såsom den års- 

 tid då vindarne äro lämpligast". Men alla underrättelser om 

 utrustningen m. m. saknas. 



Utan att ännu kunna mäta den fulla sanningen af sitt 

 nyss anförda yttrande „i Petersburg går alt långsamt", för- 

 utsåg Laxman ett uppskof på månader och inrättade sig 

 derefter. Skild från hemmets och ett ordnadt arbetes tref- 

 nad, skild från sina „täcka sibiriska alper", sökte han ersätt- 

 ning i de tidsfördrif, omständigheterna bjödo på. Sålunda 

 blef detta hans sista lefnadsår i flera hänseenden en rekapi- 

 tulation af minnen och syften från framfarna dagar och bar på 

 samma gång, oftare än månget redan hänsvunnet, hans namn 

 öfver till fädernejorden och forne bekanta der. Innan han 

 gick bort för alltid, kom han oss åter närmare. 



Strax vid början af det nya årsskiftet inledde ho- 

 nom korrespondensen med Holmberg i en underhandling, 

 som väckte visst uppseende inom akademiska kretsar i 

 Åbo. Missnöjd med sin ställning och synnerligast förtretad 

 på Gadd, hade Holmberg yttrat benägenhet att å nyo 

 emottaga någon lämplig plats i Ryssland. Laxman kunde 

 snart göra ett anbud. Den 27 januari 1795 meddelade han 

 i ett förbindligt, nu på tyska skrifvet bref 77 °, att storfursten 

 Pauls lifmediker, statsrådet Freygang, sökte en förestån- 

 dare för hof apoteket på lustslottet Gatschina: i lön utlof- 

 vades 400 rubel jemte fria rum, ved och ljus; skulle Holm- 

 berg lyssna till, kunde nödiga resemedel betingas hos Lax- 



