277 



långs Angara, Lena och Vilui äro stränderna liksom öf- 

 verhöljda af en nitrös skorpa. Särskildt i dessa nejder 

 vore de af en Beaumé i Paris, en Simon i Dresden, en 

 Bertrand m. fl. framstälda löjliga förslagen att till salpe- 

 terberedning använda vitriol, koksalt o. d. utan all betydelse. 



Stödd på sin mångåriga erfarenhet, och under vänlig 

 åtanke af den gamle fänriken Lin den au, salpeterbrytaren i 

 Bal ägan sk, nedskref Laxman nu några praktiska anvis- 

 ningar beträffande det för industrin så vigtiga ämnets 

 insamlande och behandling. Fem skilda förfaringssätt un- 

 derkastas en jemförande granskning. De i Sverige brukliga 

 „salpeter-groparne" och ännu mer de af Holmberg be- 

 skrifna „salpeter-ladorna" tillerkännas ett afgjordt företräde 

 framför Pvyssarnes, än i det fria, än under skjultak uppka- 

 stade „salpeter-högar". Ändå bättre vore de preussiska ^al- 

 peter-väggarna", till följd af sina vida ytor för luftens inver- 

 kan. Såsom allra ändamålsenligast måste likväl anses „sal- 

 peter-hvalf", särdeles på ställen, der lemningar af gamla hus 

 äro att tillgå. Utgifven i en skild broskyr och berömligen 

 anmäld redan i samma års november häfte af Bus ses jour- 

 nal von Russland", inrycktes Laxmans „Afhandling om sal- 

 peter" 774 ett triennium senare äfven i petersburgska ekono- 

 miska sällskapets handlingar, för hvilka den ursprungligen 

 torde varit bestämd. 



Ännu en insats till Laxmans skriftställen är från dessa 

 väntans dagar. Uppfordrad af sakkunnige vänner och för- 

 nämligast af Pallas, som stod i beråd att bortflytta till 

 Krim (hvilket ock skedde den 12 augusti d. å), nedskref han 

 omsider en kort historik om sin redan ofvanför berörda upp- 

 täckt att smälta glas medels mineralogiskt salt i stället för 

 pottaska. Det lärorika meddelandet 775 läses så väl på tyska 

 i Pallas' Nordische Beiträge (1796), hvilka dermed afsluta- 

 des, som på ryska i nyssnämnda sällskaps arbeten (1798). 



Hela stämningen i detta sista tryckalster af Lax mans 

 penna röjer nogsamt, huru gerna hans tankar från fjerran 

 vände åter mot den honom alltid så kära hyttan i Talzinsk, 

 vitnet till en af hans forsknings vackraste framgångar. Han 



