280 



man är ännu här och oexpedierad i afseende på den ja- 

 panska expeditionen; till honom har jag å herr professorens 

 vägnar lemnat alla 4 delarne af japanska resan, öfvertygad 

 att vid hemkomsten erhålla dem åter", samt £J april: „Ännu 

 är den här tilltänkta japanska expeditionen lika osäker, och 

 Laxman dväljes på stället sysslolös och villrådig". 



Emellertid började, mot slutet af våren 1795, utsigterna 

 för Laxmans sak att klarna opp. Vigtigast var, att rege- 

 ringen ändtligen trädde ur sin afvaktande hållning. För- 

 nämsta motivet härtill låg åter troligen deri, att Petersburgs 

 beslutande statsmän kände sig ledigare, sedan Vancouvers 

 förenämnda flottilj lemnat de ryskt-amerikanska vattnen och 

 dragit hemåt. Men dessutom tillstötte en händelse, hvil- 

 ken, ehuru af helt och hållet privat-personlig art, ganska 

 väsendtligt tyckes hafva påskyndat den sväfvande frågans 

 afgörande. 



I omedelbar fortsättning till nyss anförda utdrag ur 

 Norbergs bref 1795 JJ april läses: „Den snälle botanicus 

 apotekaren Sievers dog för några dagar sedan. En förlust, 

 som ej snart ersattes. Han var van att taga opium, och 

 förtrytelse deröfver, att en för honom projekterad expedition 

 till Tibet ej gick i verkställighet m. m. gjorde förmodl. 

 att han tog för stark portion, och det samma dag, som var 

 bestämd för honom att återresa till Sibirien och Kiachta, 

 hvarest han var rabarber-vräkare". Deremot innehålla pe- 

 tersburgska vetenskapsakademins akter 781 : „J. Sievers, Ha- 

 noveranare, f. d. apotekare i Irkutsk, dog den 6 april 1795. 

 Utsedd att göra en resa i Buchariet och Tibet... syn- 

 tes han kunna åt akademin, som den 5 mars valt honom 

 till sin korrespondent, erbjuda de största tjenster såsom re- 

 sande naturforskare i dessa fruktbara och föga kända nej- 

 der, då han aftonen före afresan, i sinnessjukdom förkortade 

 sitt lif". 



Bör man, såsom det vill synas, mera tro den förra än 

 den senare af dessa två uppgifter, kan fråga uppstå, om 

 icke Sievers blifvit skjuten åt sidan för Laxmans skull? 

 De voro visst gode vänner sedan fordom (jf. kap. XXVIII), 



