30G 



dier. Äfven de uppfostrades till militärer samt pryddes 1795 

 med sina första officersepåletter 853 . Efter denna tid försvin- 

 ner Martin helt och hållet ur vår synkrets, men A t an a - 

 sii namn framskymtar då och då i handlingarna. Han tyc- 

 kes kring 1804 varit anstäld i Novgorod; åtminstone kan den 

 härifrån 854 sagda år till en moskovsk tidskrift insända be- 

 rättelsen* om Adam Laxmans resa, med stöd af det in- 

 tresse Atanasius befinnes ha egnat saken, anses härröra af 

 denne. Fem år senare förekommer han såsom tjensteman 

 af 7 klassen vid krigskomis ariatet i Petersburg. Hans vi- 

 dare befordran är oss okänd. Gift omkring 1812 med Alexan- 

 drine Lambro, blef han fader till en son Alexander, om- 

 nämnd nedanföre, och en dotter, hvilken säges under sin 

 pensionsgång i adliga jungfrustiftet, såsom „sondotter till den 

 celebre Laxman" hafva åtnjutit enkekejsarinnau Maria 

 Feodorovnas synnerliga gunst. 



Af bemälte Anatasius Laxman härrör ett i sitt slag 

 ganska märkligt aktstycke: hans år 1826 till kejsar Niko- 

 lai stälda, på ett högstämdt, men äfven högst inkorrekt språk 

 affattade supplik 855 att blifva ombetrodd ledningen af en ny 

 sändning till Japan. Dess vidlyftiga inledning ordar om han- 

 deln såsom rikens stöd, om Katarina II:s visa åtgärder till 

 dess befrämjande, om Erik och Adam Laxmans förtjenster 

 beträffande Rysslands samfärdsel med Japan och deras i an- 

 ledning deraf erhållna belöningar, om Resanovs misslyc- 

 kade företag i enahanda syfte, samt om Hollands aftagande 

 och Rysslands tilltagande magt. Slutligen framställes huf- 

 vudärendet helt kort om godt sålunda: ,, Befall, Stormägtig- 

 ste Monark, att på ochotska hafvet ett skepp utrustas jemte 

 gåfvor af kläden, speglar och glasvaror samt ett öppet bref 

 till Japaneserne, och uppdrag denna expedition åt mig, så- 

 som varande en afkomling till den för japanska regeringen 

 och Sibirien välkände akademikern Lax man, såsom erfaren 

 i deras förhållanden och politik sedan den tid, då jag 

 mer än två år umgicks med köpmannen Kodai 856 , som vid 

 den första expeditionen återsändes till sitt hemland, såsom 

 egande någon insigt i deras språk och dogmer, ändtligen så- 



