310 



lust att se sig kring i verlden, som blef så bestämmande i 

 hans lif. 



Sid. 11, rad 24. Det biografiska utkastets uppgift, att 

 han »gjort sina studier i Upsala", står i strid med andra 

 källor samt besannas icke heller af sagda universitets ma- 

 trikel. 



Sid. 12, rad 3. I anledning af den korrespondens, 

 hvilken sedermera anknöts mellan Laxman och Mennan- 

 der, kunde förmodas, att de redan voro bekanta från Åbo. 

 Kort förr än Laxman inskrefs såsom student, hade Men- 

 n and er blifvit biskop (i febr. 1757, — derefter 1775, och 

 till sin död 1786, erkebiskop i Upsala) och prokansler. Men- 

 nander var god vän med Lauraeus, öfver hvilken han 

 ock parenterade, samt kunde hafva gifvit dennes unge an- 

 förvandt något skydd. Hans framstående håg och nit för 

 naturvetenskaperna visade ynglingen, att deri ingen anstöt 

 låge för en prestman. — Jf. biskop Ullmanns mening, n. 188. 



Sid. 13, rad 25. Då Laxman 1780f för Mennander 

 säger sig 12 år hafva varit „pastor och skoleman", följer 

 deraf, att han ordinerats 1758, ty han „ sekulariserades" 1770 

 vid sin utnämning till kemie professor. 



Sid. 14, rad 8. Direkta prof på Laxmans kunskap i 

 och intresse för finska språket innehållas i hans bref till 

 Mennander 1780ff. 



Sid. 24, rad 17. Något om Poroschin i Laxmans 

 bref till Mennander 1780f 



Sid 26, rad 30. Ännu 1778f? berättar Laxnian för 

 Mennander om sin fabrikation af termometrar och andra 

 fysikaliska instrument, samt erbjuder sådana till gåfva. 



Sid. 50, rad 8. Omdömet om Laxmans presterliga 

 verksamhet bör modifieras enligt hans skrifvelse till Men- 

 nander 1780f. Deraf synes bl. a., att det så mycket klan- 

 drade yttrandet icke fälts af honom sjelf. 



