315 



blifva en beständig hemlighet, annors torde de misstänk- 

 samme få något att grubbla öfver". 



„Så snart jag får lof att genom trycket bekantgöra min 

 invention om köksaltets skedande, så vill jag hafva den nå- 

 den att, under herr erkebiskopens gunstiga adress, öfver- 

 sända hela förfarandet med alla rön till Hans Kongl. Maje- 

 stät. — Ofvan bemälte penning är inlagd uti den S:t Peters- 

 burgska hofkalendern, med hvilken jag har äran uppvakta 

 herr erkebiskopen". 



„Jag innesluter mig uti beständig gunst och framlefver 

 med djupaste vördnad, högvördigste herr erkebiskopens och 

 prokanslerens ödmjukaste tjenare E. Laxmann". 



b) 1776 2 5°: „Högvördigste herr erkebiskop. Stor hade 

 min fröjd varit, om jag allenast blifvit hugnad med herr er- 

 kebiskopens högtvördade skrifvelse. Men då jag bevärdigas 

 med så präktiga åminnelsetecken af en stor konungs nåd, 

 som de erhållna tvenne stora Guldmedailler 867 äro, upp- 

 väckas hos mig glädjerörelser, dem jag på intet sätt för- 

 mår afskildra. — Jag tillskrifver det endast den stora yn- 

 nest, hvarmed jag oförtjent har den lyckan att af herr erke- 

 biskopen blifva öfverskyggad. Det är ljusets Fader, hvil- 

 kens verk och outforskliga vägar vi här uti förvanskligheten 

 endast ganska litet känna, som uppvärmt herr erkebisko- 

 pens hjerta för mig. Samma höga Försyn late denna låga 

 också framgent brinna och göre mig en sådan ynnest vär- 

 dig, samt gifve mig tillfälle, som jag hoppas, att verkligen 

 ådagalägga, huru stor min känsla och den djupaste vördnad 

 är, hvarmed jag oupphörligen framhärdar högvördigste herr 

 erkebiskopens ödmjukaste tjenare Eric Laxmann". 



c) 1778 3 (f: »Högvördigste herr erkebiskop, gunstigaste 

 gynnare. Ändteligen har jag den förmån att få uppvakta herr 

 erkebiskopen med min ödmjuka skrifvelse och tillika sända 

 en låda med mest sibiriska mineralier. Jag vet, att män, 

 som umgås med de vigtigaste sysslor, fast altför ofta måste 

 förlora en hop af sina helgade stunder till genomläsande af 

 onödiga, oroande och smickrande skrifvelser, hvarmed den 

 stora hopen, ej utan egennyttiga afsigter, plägar besvära, 



