320 



terier, präcipiterades medels det deras menstrua småningom 

 evaporerade och fingo beqvämligen antaga det dem efter 

 naturens lag tillkommande lynne". 



„Jag häpnade när jag såg, att den brusande syndaflo- 

 den, som utan alt tvifvel svallat öfver dessa klippor, ej min- 

 dre än öfver det södra Europas alper, efter den tillslammat 

 vid södra stränderna af Onega sjön, ej mindre af Ishafvets 

 egna koraller och snäckor, än som afrikanska elefanter och 

 indiska oceanens sjökräk, ej varit i stånd att rubba och för- 

 krossa bemälte sköna nät eller spetsar liknande malmer, 

 som uti sina i kors och tvärs genom trapp- och gneis-kul- 

 larne strykande ådror glimrade. Huru må de fasligen stora 

 granitbollar, som då uppkullrades ifrån afgrundens djup och 

 ligga på dessa bergs södra granitbädd, böljandes emellan 61 

 och 62 graders polhöjd, och uppfylla hela Novgorodska 

 distrikten och större delen af Finland till otrolig mycken- 

 het, icke kunnat söndermala dessa krystallisationer". 



„Jag kan ej annors än kalla denna Nordiska bergs- 

 trakten ett naturens mineraliekabinett, ty ingenstädes kan 

 en bergsman, och mineralog bättre lära sig, icke allenast 

 malmgångarnes strykande och fallande, liggande och hän- 

 gande och så vidare, utan också, hvad ursprungliga berg 

 och senare tidens högar och kullar vela säga och betyda. 

 Inga petrefakter finner man förr än vid Onega sjöns syd- 

 östra strand, hvarest elefant skeletter och Ishafvets pro- 

 dukter ibland med hvarandra till stor myckenhet uti flöt- 

 serna uppgräfvas. Vid martialvattnen, som kejsar Peter 

 den store nytjat, finner man uti den myckna jernokran en 

 myckenhet till jernmalm mineraliserade björk och andra träd, 

 men de äro allenast infallne uti moraset, hvaruti de sjunkit 

 och af jernvattnet blifvit impregnerade. Jag vill ej längre 

 besvära herr erkebiskopen med denna berättelse, efter jag 

 snart hoppas få den hedern att uppvakta med hela resebe- 

 skrifningen". 



»Angående de mineralier, som herr erkebiskopen be- 

 hagar påminna, har jag redan gjort behörig anstalt, och vill 

 hafva förmånen att med sommarens början öfversända. Sam- 



