106 



847. Sid. 304. Enl. M/ÉCimociOB-B 1796. — Jag bör an- 

 märka, att t. o. m. i Petersburg endast sporadiska årgångar från 

 förra seklet af derv. vetensk. akademis kalender kunnat upp- 

 jagas.. 



848. Sid. 304. Jf. sid. 242 och not 687. Hedenström 

 afreste från Irkutsk 1808 den 18 aug. och ankom till Jakutsk 

 den 13 sept. — Erman, som icke lyckades intränga i grottan (i 

 mars 1829), antecknar i en not: „Von Herrn Hedenström in Peters- 

 burg, welcher mit Laxmann im August 1808 die Jerbinsker Höhle 

 besuchte, habe ich erfahren, dass deren innere "VVände mit spie- 

 gelndem Eis bedeckt sind. Die Leichtigkeit des Zuganges, wel- 

 chen sie antediluvianischen Raubthieren darbot, lässt Knochen 

 darin vermuthen". 



849. Sid. 305. Se registret. — Upptages i ryska stats- 

 kalendern tills 1795: i Jischiginsk Bl» HH/KHeMT. 3eMCK0MT> cy^t 

 såsom HcupaBenKT. n nopymiiKT,. 



SSO. Sid. 305. Jf. sid. 290. 



831. Sid. 305. Ur de handlingar, jag omnämt på sid. 

 188 och flerstädes, framgår, att Karl (Gustaf evitsch) Laxman 

 anklagats, emedan han i egenskap af t. f. ordningsman (gorodnitzij) 

 i Jischiginsk gjort sig skyldig till oloflig handel med Tschuk- 

 tserne vid Anadir floden. Han hade, förebärande afsigt dels att 

 indrifva s. k. JlcaKT>, skinntribut, dels att främja det handels- 

 kompani, hvilket köpmännen Baranov och Kritschevtsov inrättat 

 vid anadirska fästet, af militärkomandot i Jischiginsk reqvirerat 

 18 soldater och 2 underofficerare, jemte vapen, ammunition och 

 proviant, samt afsändt dem till den fjerran orten. Under sträng 

 köld i vilda trakter räddade sig 10 af manskapet ytterst med- 

 tagne till Kamennoi ostrov, men angående de öfrige visste man 

 ej ens om de mera lefde. Vid häröfver anstäld undersökning 

 visade sig, att Laxman låtit soldaterne till Tschuktserne föra 

 bränvin, tobak, jernsaker o. d. handelsvaror i utbyte mot djur- 

 skinn, sannolikt för att sjelf deraf draga vinsten. Hans förkla- 

 ringar synas verkligen otillfredsställande; han sökte deri å daga 

 lägga sitt renaste nit i syfte att försäkra kronan om denna vilda 

 samt ofta tvetydiga folkstams underkastelse o. s. v. Yitnesmålen 

 både af den nämnda kargopolska köpmannen Peter Baranov (tro- 

 ligen slägting till E. Laxmans forne kompanion i Talzinsk, den 

 berömde Alexander Andreievitsch Baranov, som ju ock var från 

 Kargopol), af en rik Tschukts Gaimugirkin och af soldaterne m. 

 fl., äro ganska graverande. Handlingarna sträcka sig icke längre 

 än till slutet af 1796, hvarför sakens slutliga utgång är oss 

 okänd. I nog späka ordalag yrkar irkutska ståthållarskapets 

 „prokuror' ; (öfverfiskal, prokurator) blott derpå, att Laxman måtte 



