delat mig, för år 1739: „Borgaren Gustaf Laxman o. dess hustru 

 Helena Fabritius; han afled 1756; deras barn: Maria f. 1739 1 /, 

 Gustaf f. 1741 \ 5 , Lars f. 1742?/, Johan f. 1745 V, Abraham 

 f. 1749 ' 2 g 8 , Karl f. 1751ff, Helena Charlotta f. 1 7 53 1, Kristian 

 f. 1756 Y". Väl namnes icke sonen Erik i denna förteckning, 

 men det har trol. sin orsak deri, att sagda kyrkob. blott upp- 

 tagit de efter 1739 födde. Deremot låter det icke tänka sig, 

 att familjen vid hans födelse varit bosatt på annan ort (såsom 

 jag länge förmodat), ty enl. livad vår förtjenstfulle senatsarkiva- 

 rie d:r Bomansson upplyst mig, finnas äldre mantalslängder för 

 „Safvolax Nedredels Härad" af innehåll bl. a., att till „TSy Slåtts 

 Malms invånare" hörde sedan 1733: „kiöpedreng Gustaf Lax- 

 man", 1734 kallad „KöpgesäH", 1735 „Kiöpmans dreng", 1736 

 „Köpdräng", 1737 „Kiöpsven", 1738 åter „Kiöpsvän Gustaf 

 Laxman m. h. (= med hustru) jemte en piga"; att „kiöpedren- 

 gen Gustav Laxman på Malmen och j. (~ jungfru) Lena Fabri - 

 tia ibid." den 24 juni 1737 voro „Brudepar, hvilka här i Se- 

 minge Sochn och Nyslotts Malm hafva ehrlaggt chartae sigillatae 

 afgiffter för lysnings schedlar til gifftermåhl pro A:o 1737" (enl. 

 en bilagd förteckning af pastor P. Krogius, daterad „Seminge 

 Stämningz stället Pihlajaniemi d. 17 januari 1738"); att Laxman 

 1751 upptages jemte pedagogen Joh. Buschman m. fl. under ru- 

 briken „Scholae Betiente" samt betalande mantalspengar för 3 

 personer (2 drängar och en piga), men 1756 för blott 1 piga; 

 att 1757 bland „Nyslåtts Malins invånare" namnes „ Gustav Lax- 

 mans enka" ; att hennes namn i dessa handlingar förekommer 

 sista gången år 1763 (den sannolika orsaken härtill se nedanföre 

 n. 63). Med dessa uppgifter öfverensstämma mycket väl de i 

 Fredrikshamns konsistori protokoll (bevarade i Borgå) förekom- 

 mande: att en handelsman Laxman från Nyslott 1749 2 8 2 med k:m 

 ingått kontrakt angående „pedagogiehusens uppbyggande derstä- 

 des", hvarpå k:m 1750f f öfverlade, huru han, som visat sig för- 

 sumlig, „bäst kunde förmås att fullgöra sitt åtagande". För öfrigt 

 kallar sig Laxman sjelf i ett bref (1770 T 9 n ) „kusin" till dåv. 

 lektorn, slutligen biskopen M. J. Alopaeus, dermed sannolikt an- 

 tydande något skyldskapsförhållande, hvari de stodo till hvarandra, 

 åtminstone derigenom att Alopaei fars farmor var af slägten Fa- 

 britius, liksom Laxmans mor (jf. n. 24). Att L. „kein Schwede 

 sondern ein Finne war" inskärper Beckmann flera gånger vid 

 underrättelser om honom i sitt Phys. Bibi. XI, 263. XX, 547. 

 Att hans far hetat Gustaf är klart, då han sjelf kallas TycTa(J)e- 

 BH*ri> i de flesta årgg. af den petersb. MicjmociOBi,. 



22. Sid. 8. Detta år och denna dag uppgifvas i den af 

 petersburgska vet. akademins sekreterare författade biograf, noti- 



