de gjort anstalter till erhållande af närmare upplysningar om Lax- 

 man af Lexell, om hvars förh. till Laxman nedanföre ofta. 



34. Sid. 10. Calonius vistades vid gymnasiet 1750 — 

 1757; blef student af viborgska afdelningen 1757|. Ehuru han 

 skurit sina oförvissneliga lagrar på helt annat fält, må dock er- 

 inras, att äfven han i yngre dar sysslade med botanik samt såsom 

 ekonomie docent deröfver föreläste. Härom finnes af min Far ett 

 utdrag ur en samtidig resandes (Joh. Lindvalls) bref af 1772 j 8 2 : 

 „M. Calonius Ac. Secr. och Oec. docens håller föreläsningar, men 

 föreläser endast om örternas oeconom. nytta, utan at lära prima 

 elementa; är eljest en man af stort genie, han känner endast de, 

 som kunna finnas i Finland, och så mycket mig veterligt är, har 

 han sjelf ingen samling, fast han i orten passerar för en lärd 

 man, som han verkeligen är, fast ej i naturalhistorien". 



33. Sid. 10. Jf. not 33. 



36. Sid. 11. Troligen genom någon af Löfvings (f. 1689 

 f 1777) hustrur, ty han var 3 ggr gift: 1) med Kristina Magdal. 

 Alsenia, 2) med Helena Uggla, 3) med Maria Beata Fontin, och 

 hans far, konstapeln Löfving, hade från Narva inflyttat till Kex- 

 holm. Löfvings egenhändiga biografi, — i utdrag meddelad i 

 Borgå tidn. 1843 n:o 86 if. — innehåller härom inga upplys- 

 ningar. Han bodde på det 1 mil från Borgå belägna hemmanet 

 Hommanäs, hvilket jemte en årlig pension af 120 daler silfverm. 

 tilldelats honom för hans tjenster under krigen. 



37. Sid. 11. Se not 33. 



38. Sid. 11. Veterligen kallas han i tryck „ magister" 

 först på titelbladet till sina af Schlözer utgifna , ; Sibirische Briefe" 

 (1769), hvarefter misstaget fortplantades af Meusel, Rotermund 

 in. fl. I bref titulerades han ofta så, t. ex. af Bergius 1767 1 g 8 

 (se nedanf. n. 144). Men Calonius säger uttryckligen: „ Aldrig har 

 han disputerat, icke heller erhållit magister graden", och Porthan 

 tillägger: „Han var här vid akademin endast några veckor; för 

 sin fattigdoms skull kunde han ej dröja här längre; samma orsak 

 hindrade honom att besöka någon annan akademi". När man vet, 

 att unge prestmän i Finland ofta få heta magistrar, är det klart, 

 huru Laxman kom sig till denna titel. 



39. Sid. 1%. Vid sitt inträde i Ekonom, sällskapet i Pe- 

 tersburg (1769), tryckt i sällskapets Abhandlungen, XI, n:o 6, 

 samt öfversatt till ryska i dess Tpy^H 1769 ro,n;a, 11. IX, 76—85. 



40. Sid. 1%. Att skildringarna från finsk sida ingalunda 

 äro öfverdrifna, bevisas af utländingars samstämmande intyg, exem- 

 pelvis Busch, Material, z. Gesch. u. Stat. d. Kirchen- u. Schul- 

 wesens d. ev.-luth. Gemeinden in Russl. (1862), 102 ff. Lemmerich 

 1, 68. 138 ff. 164. II, 235: „Das Gouvernement Wiburg, so weit 



