140 



en lista öfver de lärde herrarne, hvilke ock personligen blefvo 

 honom förestälde, men lät i stället för att öfvervara deras ses- 

 sion endast de på programmet upptagna föredragen sig till- 

 ställas. Deriblancl voro ock Laxmans „Bemerkungen". Så 

 läses i ett par samtidiga och efter alt utseende trovärdiga 

 meddelanden 443 angående det höga besöket. 



Emellertid afviker berättelsen om samma sak i akade- 

 mins egna handlingar 444 , så till vida att blott Glildenstädts 

 och Pallas', men icke Laxmans föredrag namnes. An- 

 märkningsvärdt tyckes dervid, att alla referaten för öfrigt, 

 ofta ända till ordalagen öfverensstämma, om ock de äldre i 

 några detaljer äro omständligare. Gåtan torde kunna lösas, 

 om man uppmärksammar, att akademins berörda akter ut- 

 kommo hela 4 år efter det skildrade tillfället. Derför an- 

 sågs väl onödigt att då mera relatera om ett föredrag, hvil- 

 ket icke, såsom fallet var med de tvenne andra, blifvit 

 publiceradt, helst författaren länge sedan flyttat från orten. 

 Härtill kommer, att han redan vid tidpunkten för sjelfva den 

 festliga sessionen, strängt taget, icke mera tillhörde akade- 

 min. Den forne landsprestens vitae genus hade nämligen åter 

 omvexlat. 



Enligt officiela aktstycken 445 nämndes Laxman den 

 29 maj 1780 att jemte viborgske garnisons-majoren I. v. 

 Fur Stenberg i egenskap af bergsråd vara biträde åt samma 

 dag tillsatte chefen för grufvorna i Nertschinsk, generalma- 

 joren v. Böckelmann. Han hugnades tillika med Hofråds 

 titel, „ såsom en uppmuntran till nit i tjensten". Man lägge 

 märke härtill, för att icke frestas anse hans något plötsliga 

 befordran såsom onåd. Ty antydningar saknas icke, hvaraf 

 kunde slutas, att han icke alldeles frivilligt skildes från 

 akademin. 



.,Monsieur Laxman, skrifver Pallas i början af föl- 

 jande år 446 till Bergius, „vient de partir pour la Siberie, . . . 

 il a fini assez mal avec 1'académie et surtout avec le directeur. 

 Il y avait lä sans doute beaucoup d'ingratitude de sa part, 

 et beaucoup de pretention de 1'autre". Det närmare är 

 okändt; dock synes mycket antagligt, att Domaschnev, 



