146 



af svensk börd 453 , blefvo ordentliga smältugnar uppförde, 

 blåsbelgar konstruerade, schikter anlagda o. s. v. 



Katarina II: s regering tycktes lofva en lysande utveck- 

 ling åt det nertschinska bergväsendet, i synnerhet på den 

 tid (1763—1775) general Suvorov var dess styresman. Ar- 

 betsstyrkan, redan förut men särdeles efter dödsstraffets 

 afskaffande (1769) rekryterad af förbrytare, uppdrefs till in- 

 emot 7,000 män, fördelade öfver alt i bergen på 240 byalag, 

 50 större och mindre grufvor samt 6 ansenliga hyttverk eller 

 „Savoder", några med ända till 10 masugnar, i hvilka nu re- 

 dan på året öfver 600 pud silfver nedsmältes. Ty värr för- 

 föll med Suvorovs afgång alt i oreda. Redan hans när- 

 maste efterträdare, statsrådet Narischkin, begick sådana 

 embetsfel, att han inmanades i häkte. Nu försöktes än en, 

 än en annan chef. År 1780 lyckades man visserligen finna 

 en kunnig och nitisk föreståndare i hofrådet Karamyschev, 

 som studerat 454 i Upsala under Linné och Wallerius, men 

 han erhöll befattningen blott ad interim och återvände efter 

 knapt ett år till sin ordinarie tjenst som bankdirektör i Ir- 

 kutsk. Hans plats i Nertschinsk intogs af generalmajor 

 B ö ek el m ann, och det var till dennes närmaste biträde Lax- 

 man blifvit nämd. 



Stationsorten för bergsdistriktets öfverstyrelse befann 

 sig å det äldsta och förnämsta hyttverket, den s. k. „Starij 

 nertschinskij savod", belägen 248 verst öster om staden 

 Nertschinsk vid Am urs biflod Argun, nära kinesiska grän- 

 sen. Hit voro alla de vigtigare inrättningarna förlagda, näm- 

 ligen det allmänna kansliet, ett räkne- och markscheidehus, 

 en proberkammare med laboratorium, ett apotek, ett hospi- 

 tal, en skola och en högvakt för militären. Den alt dirige- 

 rande myndigheten utgjordes af kansliet, som afgaf sina be- 

 rättelser till bergskollegiet samt i vissa fall omedelbart till 

 senaten i Petersburg 455 . Kansliärendena sköttes af en ord- 

 förande eller „Glavnij komandir" samt tvenne bergsråd såsom 

 assessorer, den ene alltid öfverbergmästare, den andre der- 

 emot jurist; öfrige underlydande tjenstemän voro: en berg- 

 mästare, tre hyttförvaltare, sex geschvorner m. fl. till inemot 



