63 



hhicb HapTOBT» o6i.jibh.jii,, mto hh TexT> Tpeöyeamxi IIHCTpy- 

 MeHTOB^, hh cyKOH-B KynHTB uozbo xwvb He mojkho" etc. 



479. Sid. 156. Ty värr känna vi intet närmare om man- 

 nen och hans karakter. Möjligen var han Finne, ty i Österbot- 

 ten har en slägt Böckelman varit bosatt redan från början af 

 1700 talet. År 1782 ^ skrifver väl Patrin (i Pallas N. nord. 

 Beitr. IV, 164): „M:r Boekelman est un excellent homme", men 

 blott i anledn. af dennes artighet att låta insamla (sedermera 

 odugliga funna) örter kring Nertschinsk. 



480. Sid. 156. Nml. 1783 V- Guld- och silfvergrufvorna 

 stäldes 1784 2 /, samt hela bergväsendet 1787 J under kejserl. 

 kabinettet. Se IIojih. coöp. 3aKOH. n:o 15,660. Hupel T, 448. 

 Schlözer, Miinz- u. Bergw. Gesch., sid. 3. 207 m. fl. 



481. Sid. 156. Jf. Pallas, N. nord. Beitr. VI (1793), 253. 



482. Sid. 156. Se ang. denna nejd Ritter, Erdk. III, 172. 

 287 f. Pallas, Reise III, 225 ff. Cochrane 410 ff. Rådde, Rei- 

 sen I (1862), xv. xvn etc. Semenov s. v. Särskildt om salt- 

 produktionen Spasski, Ctiö. BiCTH. 1821, XIV, 315. 



483. Sid. 157. Beckmann, Phys. Bibi. XII (1783), kallar 

 honom „Gouvernements Beysitzer", men Meusel VIII, 90: .,seit 

 1783 Ispanauk (sic!) öder Landshauptmann". 



484. Sid, 157. 1783| et f i IIojih. coöp. 3aK0H. n:o 15,675 

 et 15,680; jf. Hupel I, 470. 



485. Sid. 158. I sina Sibir. Briefen talar han aldrig om 

 fruset qvicksilfver, hvilket han dock 1765} vill hafva sett ned- 

 sjunket till — 40 Reaum.! Huru Charles Blagden (Hist. of the 

 congelat. of Qvicksilver, London 1784; jf. Crell, Chem. Annal. 

 II, 269) kan påstå, att Laxman i Barnaul observerat fruset qvicks., 

 är derföre besynnerligt, i fall icke möjl. genom falsk slutledning 

 i anl. af hvad han läst hos Pallas, Reisen III, 419. Gmelin d. ä. 

 ville i Irkutsk ha observerat 240° De 1'Isle, utan att qvicks. 

 stelnat. Isleniev uppgifver sig i Jakutsk 1769 ha sett fruset 

 qvicks. vid 228° De PIsle och 42° Reaum. (N. Act. acad. petrop. 

 X, 479). Jf. Beckmann VIII (1777), 44. Hellants 6 qvicks. 

 termometrar visade ju 1759 i Torneå — 89° Cels.! Ännu 1787 

 fann Fries fruset qvicks. först vid 238° De 1'Isle = 50° R. (se 

 N. Acta acad. petrop. VI, 10). Innan qvicksilfrets fryspunkt var 

 känd, graderades termometrarne mycket långt nedåt; jf. Midden- 

 dorff, Reise IV, 344 f. Man erinre sig, att hos De 1'Isle vatt- 

 nets kokpunkt betecknas 0, dess fryspunkt 150 o. s. v., så att 

 210 = 40 Cels. och 32 R. 



486. Sid. 158. Var anstäld vid Vilui; se Georgi, Beschr. 

 I, 93 efter Laxmau. 



