70 



han lyckats uppfånga rörande Ryssarnes exped.; se Voy. de La 

 Pérouse IV, 229 ff. 



336. Sid. 182. Sauer, An Account of a geogr. and astron. 

 Expedit, to the Nothern Parts of Russia by Commodore J. Bil- 

 lings in the years 1785 etc. to 1794, London 1802; fransk öf- 

 vers. af Castéra, Paris 1802 samt förkortad tysk öfvers. af Spren- 

 gel, Weimar 1803. Saritschev, HyTeiuecTBie no CEBepHO- 

 BOCToqHon gacTH CiiOnpii etc. H. I. II. Cnö. 1802. Hvad Georgi, 

 Beschr. I (1797), 71 f. förtäljer i saken är ofta oriktigt; bättre 

 Storch i skilda arbb. 



337. Sid. 185. Jf. omdömena af Krusenstern, Reise um 

 d. Welt I (1810), X; Malte-Brun, Precis III, 411; Martinov (i 

 tidskriften Jlniieu 1806, 1,86): „En.onHF& He OTKpBi.ii» mmero 

 Baamaro, xota BKcnejuiija cia CTomia KasHi okojio uojiyTopa 

 MnxiioHa pyö.neö". 



338. Sid. 185. Nml. p. 15: om hans glashytta nära Bai- 

 kal; p. 16 (här i n. 551); p. 34: en liten, väl af Merk härrö- 

 rande notis om ett mellan källorna af Judarna (flytande i Aldans 

 biflod Maj ak) och Urak (utmyndande strax söder om Ochotsk) 

 befintligt berg, .,replete with Calcedoni, or what M:r Laxman 

 calls the Urak onyx, in a mother of greenish and reddish grey 

 stone. The neighbourhood is extremely mountainous, containing 

 a great variety of agates; and many large stones in the river 

 possess petrifactions and impressions of large shells. Some moun- 

 tains appear composed of jasper orjade'"; jf härom Laxman sjelf 

 nedanför. 



339. Sid. 184. Se N. nord. Beitr. V (1793), 302—307 

 och Ritter här i n. 584. 



360. Sid. 183. Gäller väl honom sjelf? Jf. ofvan n. 435. 



361. Sid. 183. F. n. ungef. 40 gårdar, enl. Selski. 



362. Sid. 183. Ritter III, 76 anmärker: „Sonderbar ist 

 es, dass Laxman, der die wunderbare Natur dieses Felsenriffs so 

 besonders hervorhebt, versäumt hat, die Natur seiner Bestaud- 

 theile anzugeben", — han förmodar nml. att stöd skulle vunnits 

 för hypotesen om Baikals vulkaniska ursprung; se dock derom 

 Laxman här ofvan s. 167. Enl. Slobin och Selski kallas hela 

 udden mellan Pochabichi och Kultuk byn: Schamanskoi kamen. 



365. Sid. 186. På ryska Ciio^a, hvaraf flodnamnet Slud- 

 janka. Från nejden skall redan på 1760 talet hemtats ma- 

 rienglas. 



364. Sid. 186. Om meningen jf. här sid. 154. 



363. Sid. 187. Ritter III, 178 beklagar, att Laxman icke 

 närmare redogjort för porfyrklippan vid Tschikoi. 



