290 



XXXVI. Efter Laxmans död. 



Hans sista expeditions utgång. Bedömd af sam- 

 tida. „Ein träger Schriftsteller", huru vida sant. 

 Öfvervägande praktiskt verksam som forskare, re- 

 sande och samlare; en initiativens man. Naturfö- 

 remål benämnda eiter honom. Anmärkning. 



Saknaden af noggrannare utsagor rörande Laxmans 

 sista stunder antyder, att dessa icke bevitnats af någon 

 honom eller hans syften närmare stående person. Visserli- 

 gen skulle, enligt det anförda tidningsreferatet, „en ritare 

 och flera" göra honom sällskap, men dessa biträden ville han 

 sannolikt, för resans tvenne skilda uppgifter, icke utse förr an 

 i Barnaul och i Irkutsk, dit han var på väg. Hans son 

 Adam, som varit med i Petersburg, hade väl, efter vunnen 

 befordran, permitterats samt i egna flyttningsbestyr, och til- 

 lika för att ombesörja fadrens ärenden, öfver Irkutsk och 

 Och o t sk begifvit sig till sin förra stationsort Jischiginsk 

 på gränsen till Kamtschatka. 



Ett ytterligare skäl till förmodan, att deltagare i den 

 förestående dubbelfärden ännu icke anlitats, kan hemtas af 

 hela företagets plötsliga afstannande i och med hufvudinan- 

 nens ändalykt. De karavantåg, hvilka under närmaste åren 

 anordnades från Semipalatinsk till nejderna söder om öfra 

 Irtisch, afsågo endast varubyten 804 . Då åter framdeles, på 

 1820 talet, naturforskaren Eversmann i vetenskapligt än- 

 damål medföljde Negris beskickning från Orenburg till 

 Buchara 805 , skedde det fullkomligt oberoende af Laxmans 

 redan förgätna intentioner. 



Likaså gick den japanska expeditionen om intet. Sant är, 

 att kejsarinnan ännu 7 månader efter Laxmans död, i bref af 

 1796| till Grimm 806 , angående det cl 'A ug ar ds ka intermez- 

 zot utlåter sig: „Je vous dirai du chevalier d 'Au gärd ce 

 que je penserai quand je 1'aurai vu; son projet sur le Ja- 

 pon serait fort bon, s'il connaissait le local; d'ailleurs nous 

 y trafiquons et n'y sommes pas sans relations, et nous 

 nous renvoyons les naufragés tres amicalement". Häraf sy- 

 nes otvetydigt, att hon ansåg fortsättandet af den i Lax- 



