297 



-« 



praktiska nyttans synpunkter manade. Understödd af ett 

 skarpt öga, en säker hand och fot, allvarliga studier 

 och sällsynt viljekraft gick han till verket. Uppfyldes så 

 Linnés siarord i sitt första bref till honom 820 : „Den Hög- 

 ste förläne Er sin nåd, att Ni må se hans under och upp- 

 täcka dem för verlden". 



Anmärkningsvärda i och för sig, framstå Laxmans rast- 

 lösa bemödanden, — hans många och långa resor, hans lå- 

 gande samlarifver, hans flitiga experiment på de fysikaliska 

 vetenskapernas områden, — ännu mer genom det personliga 

 i initiativ och utförande. Torde kunna nämnas mången, som 

 uträttat lika stora och större ting, men näppeligen någon, 

 som gjort det med mindre hjelpmedel och på mindre tram- 

 pad stig. Han ville så, han älskade att helst gå ensam. 

 Hördes han vid slutet af sin jordiska vandring tillstå sig ha 

 „lefvat nog isolerad", så låg grunden i antydda egenhet. 

 Denna sjelfkänsla, att icke säga sjelfnoghet, hade visserligen 

 till följd, att han nu och då, oaktadt sitt stilla och anspråks- 

 lösa sinnelag, stötte mot i lifvets vanliga förhållanden, men 

 förlänade å andra sidan åt hans sträfvanden deras intensitet 

 och omfattning, liksom äfven — deras begränsning. I sam- 

 råd och samarbete, derest hans håg tillstadt det, skulle han 

 tvifvels utan åstadkommit ännu mycket mer, men ganska osä- 

 kert är, huru vida just det, hvari han obestridligen såsom den 

 förste öppnat vägen. Och det är icke ringa. 



Utan billig förvåning har väl ingen läst om hans ban- 

 brytande verksamhet på de fem åren i Barnaul, då han 

 blott var en ung man om 25 till 30 år. Erinrom främst, 

 att de fynd och berättelser, han härifrån insändt till peters- 

 burgska akademin, hvars korrespondent han var, nämdt el- 

 ler onämdt, gåfvo den afgörande impulsen till omedelbart 

 följande stora och mångomordade sibiriska expeditioner 821 . 

 Men hvilken skilnad! Akademins färdmän, Pallas, Falck, 

 Georgi, en efter annan funne i hans spår, reste som grands 

 seigneurs; de valde hufvudvägar och hufvudorter; de kunde 

 i lokala kanslier reqvirera nödiga upplysningar och handräck- 

 ning; på besvärligare exkursioner utsändes särskilde biträ- 



