96 



som bestod uti ett slädpartie af 70 ä 80 slädar, alla bespända 

 med 3 och 4 hästar. Jag måste för den orsaken taga nattqvar- 

 ter uti en af förstäderna, ty i sjelfva staden var så ont om rum, 

 som den stora eldsvådan förorsakat. Jag blef inackorderat hos 

 en tracteur vid namn Herzog och fick til boningsställe ett rum, 

 som liknade mera ett hönsstall än en sängkammare. Hälft dygn 

 dvälgdes jag der uti köld och snusk, 4 tasser caffe förtärdes, 2 

 för mig och 2 för min herr dräng, för hvilket jag blef pung- 

 slagen på en rubel 55 cop. Ändteligen den 25 om förmiddag 

 kl. 10 fick jag mitt både pass och podorossna för 2 hästar. Nu 

 blef skjutsen fördubblad, emot den jag hade från Pyttis til Vi- 

 borg. Med glädje for jag den 25 från Yiborg, kiörde jemmer- 

 ligt hela natten hela 12 mil, tils vi kommo til Dranisnikoff, sista 

 posthållet till Pettersborg. Här måste jag taga nattqvarter för 

 brist på hästar. Sedan värdinnan först kom ut och skrek med 

 full hals, att inga hästar nu mera nattetid kunde fås, såvida 8 

 stycken kort för min ankomst redan gått till skjuts. Värdinnan, 

 som var en Lieutn. fru och hvars man hette Råas, tog väl emot 

 mig, sedan jag började tala vänligt med henne, hon var tysk 

 och förstod icke svenska. Jag blef då införd uti ett skäligen 

 vackert rum med billard uti, och så hett, att man säkert kunnat 

 steka sill på väggen. Och jag fattig man, som kört hela före- 

 gående dagen och halfva natten frusit, svettades och pustade. 

 Värdinnan, som intet var ful, var til all lycka något sjuklig af 

 förkylning. Hon beklagade sig rätt öppenhjertligt för mig. Jag 

 tilstyrkte henne gå i badstug och låta der fråttera sig och gnida. 

 Jag hade gerna gjort henne sällskap, om jag varit mindre trött 

 och frusen. Under det min värdinna var i badstun, lät jag taga 

 min reskost fram, för att äta något. I det samma kom frun ur 

 badstugun och fick se att jag hade taimen på bordet, hennes ap- 

 petit blef så deraf uppväckt, att hon gaf til förstå sig vilja hafva 

 en bit med. Jag böd henne att spisa, hon tog mot anbudet, 

 samt försedde mig derföre med en skål god och varm öhlost 

 samt nattqvarter, men på golfvet, ty sängkammaren, som var äm- 

 nad åt mig, var så dragfull, att jag mente blifva utdragen genom 

 väggen. Detta alt tog hon ingen copek för. Nu var morgon 

 bitti; jag nämdes icke dricka något caffe, efter det kostar 3 å 4 

 koppar 1 rub. NB men om natten, vid det jag hade ätit och 

 ämnade lägga mig, anlände en herre med sin fru från Petters- 

 borg, som skulle till Viborg. Vi blefvo så goda vänner, den lilla 

 charmanta frun böd mig väl 10 gångor våren så god, ät och 

 drick, samt blef undfägnad med allahanda ryska läckerheter. 

 Frun är gift med en protocoll-secreterare vid namn Stubbe, och 

 hon bad mig taga qvarter hos dem, vid min återkomst från Pet- 



