187 



fiiti adj. Flitig. 



flogot adj. Ostadig, kringflackande. 



Äfveusa i Ilelsingc s:n i Nyhuiil: .jtV sbst. /«(/«?>• .- flyktigliet, 

 lättsiime (ilallaml). 

 fiorr m. st. 1. Envis och liittfram människa (Lappfjärd). 



* flottmås m. sv. 1. Kärr, jfr fly. 



Smns, ?d fiott (ai /lita) och m/is: mosse. 



flurr n. st. 3. Veckad, uppstående tygrerasa framtill på kvin- 

 nomössa. 



Jfr kanske Helsingl. adj. flnrug: okammad, med yfvigt här 

 flå f. SV. 2. Fluga. 

 flytt sv. vb. 1. Flytta. 

 fly sv. vb. 3. Fly. 

 fly n. st. 3. se flottmås. 

 flyg st. vb. 6. Flyga. 

 flyt st. vb. 6. Flyta. 

 flå sv. vb. 3. Flå. 



* flåg n. st. 3. Fjäsk (Lappfjärd), jfr flogot. 

 flöit n. st. 3. Flöte. 



flöitan n. st. 3. Det trä, som från hvardera sidan samman- 

 håller fjättrarne på en släde 



fnurr fåv] sv. vb. L I vredesmod hasta bort. 



Fnurra å stad : under missnöjda åtbörder hastigt aflägsna sig 

 (Smal., Blek.). 



fnurrot adj. Stött, ledsen, t. ex. hun vull fnurrot o jé. 



fogäl m. st. 1. Fogel. 



följas vb. dep. sv. 2. Följas. 



folk n. st. 3. Folk, människor. 



foss m. st. 1. Fors. 



fosstu f. sv. 2. Förstuga. 



föror f. sv. 2. (utan sing.): Åthäfvor. 



Andra former af ordet (sg. fora, fola, for o. fol, pl. föror, 

 foior, forar, foler) finnas i andra landsmål. 



