188 

 fosiu adj. Snäll, rask i arbete. 



Västeib. fus: ifrig, Helsingl. fos: fljärf, dristig. Yn. fuss: 

 begärlig efter. Jfr liögsv. framfus, vid sidan hvaraf äfven före- 

 kommer framfusen. 



fot, pl. f&ter m. st. 2. Fot. 



fot adv. Fort. 



framfö 1. frammanfö prep. Framför. 



framm adv. Fram. 



framm-möt prep. 1 jämförelse med, t. ex. kva jc karrdusiu- 

 hatjin framm-möt sigdian (cigarrerna)! 



frass m. st. 1. Hankatt, 



Norrb., Jämtl. fress, Helsiugl., Medelp. fräs, Västerb. /res, 

 Angermanl. fresse, fn. fress id. I Österbottens svenska socknar 

 är frass allmänt. (Rietz upptager orätt öb. fräss). 



* frak adj. Ansenlig, t. ex. fräk hetan: ett ansenligt stycke 

 (väg). 



Frak, frakk iörekommcr såväl i norrländska Idsmål som i 

 några sydsvenska diall. i bet. god, rask, duglig, stark. Jfr fu. 

 frehr^ som (jämte bet. begärlig) äfven utmärker stor. 



frdkiit adv. Ansenligt. 



freist sv. vb. 1. Fresta, försöka. 



/>•/ sv. vb. 1. Fria. 



fri adj. Fri. 



frida m. st. 1. Fredag. 



frisk, n. friskt 1. frikst adj. Frisk. 



friskmdt st. m. (utan pl.): Färsk (icke saltig) mat. 



frishm f. sv. 2. (utan obestämd form och pl.): Regn, snö 



och i allmh. alt sött vatten, som rinner till hafs. 

 fru, pl. fmnar f. st. 1. Fru. 

 frys st. vb. 6. Frysa. 

 '^ fråg sv. vb. 1. Fråga. 

 från prep. Från. 



