192 



ler lios Dalin). I danskan grever pl. tant. id. I Västerbotten 

 fins ordet (likasom i Närpcs och Replot) i ental grev, men är 

 maskulint. 



gresti adj. Gles. 



I Nyland, norrländska Idsmäl, Dalarne, Uppland fins grist, 

 grest i bet. gles, äfven gisten (om kärl). I Vasa läns norra 

 svenska socknar grlstin. 



* (jrén i. st. 1. Gran. 



* grés n. st. 3. Gräs. 



Gret nom. propr. Margareta. 



grim f. sv. 2. Grimma. 



grip st. vb. 5. Gripa. 



grond n. st. 3. Grund. 



gr ond adj. Grund. 



gröp, pl. graper f. st. 2. Grop. 



grov adj. Grof. 



gråt se vb. refl. sv. 1. Åta något litet före den egentliga 

 måltiden, se följ. ord. 



grnt i. sv. 2. (utan pl.): Näring, födoämne. 



Detta ord, som i Västerb. o. Angermaul. bet. smula, jfr 

 Närp. litin- grutin, i sydl. Sverige småsten, grus, och är besl. 

 med högsv, gryt o. gryta, har i Österb. o. Nyl. (trol. från det 

 ursprungl. en bit mat) öfvergått till att uteslutande betyda mat 

 näring, t. o. m. must, styrka, t. ex. ha ä irjgon gruto i spannmål- 

 en i år d. v. s. bränvinet är svagt (Nyland). 



gruv f. sv. 2. Det rum i spiseln, som är framför bakugnen, 

 vanligen en plats för grytor. 



Återtins under formerna gruva, grua, grova, gräua i de flesta 

 landsmål i Sverige, i österbottniskan och estländska svenskan. 

 grynt sv. vb. 1. Grymta. 

 gryn vb. impers. sv. 1. Dagas. 

 gryn n. st. 3. Gryn. 

 gryt i. sv. 2. Gryta. 



