169 



asj} f. st. 1. Asp. 



a.v^ adv. Als intet. T. ex. jtcf ast a t: betyda intet. 



Å. 



*di f. st. 1. Al. 



al u. st. 3. (utan plur.) Kieatmsnrin. 



Nonb. o. Söilennaul. al, Östcrgötl. ko-adel; i Dahuiic ala: 

 pissa. 

 and m. sv. 1. (utan plur.) Anda, t. ex. sér komhcr au mo 



ändan i liasain* 

 dndcr sv. vb. 1. Förse med dndcrsfäi^f/. 

 änderi)td)](/, pl. -stétyjcr i. st. 2. Skoning under slädnicden. 

 Ordet har motsvarigheter i många af Sveriges och Fiiihuuls 

 svenska landsmål; i fn. andri o. öndurr: skid. 



dn f. st. 1. Aln. 



drjg m. st. 1. Fin rotsträng. 



Fn. angi. 



driycr st. m. (utan plur.) Ånger. 



* dp sv. vb. 1. Förolämpa. 



Helsingl. «^;a; hata, förfölja, fn. apa: förhåna. 



drJcvéri adv. En och annan gång. 



Äfven formen ärkviri lår förekomma, men bagge äro så ovan- 

 liga, att ordet tyckes nästan föråldradt; utan tvifvcl det samma 

 som det af Ihre upptagna Koslagsordet arrärjo id. 



drles (äfven dlis, dlös) adv. Annorlunda. 



drun pron. se anin. 



dstans adv. Annanstädes. 



dstu f. sv. 2. Närmaste granngård. (Eg. dr-stug.) 



B. 



hciket adv. 1) Baktill. 2) Omöjligt, ogörligt. 

 haket prep. Bakom. 



