257 



(ang. grundbetydelsen se Cleasby-Vic.fusson : Icelandic-English 

 Dictionary). Ett i dialekterna vanligt ord, både i Sverige och 

 Finland. 



tnimant se me trumant. 



trut m. st. 1. Fiskmås. 



tr//f st. vb. 6. (äfven böjdt enl. sv. 2.): Tryta, t. ex. han 

 tryter int go datjan, föran all tar sett. 



* tråd sv. vb. 1. Tråda, trampa, t. ex. hisun ledim jc håt 

 troda: (höet i) denna lada är hårdt hoptrampadt. 



tråd m. st. 1. Tråd. 



träffas vb. dep. sv. 1. Träffas. 



träjin adj. Flitig, trägen. 



tfäkk st. m. (utan plur.): Träck. 



träsh n. st. 3. Träsk. 



triJitt adj. Trött. 



träsk sv. vb. 1. Tröska. 



tröst sv. vb. 1. Töras. 



Enl. RiETz ilr trösta i bet. våga, drista, turas allmänt i lands- 

 målen. I Nyland förekommer det ej. 



triist St. f. (utan pl): Tröst. 



tu pron. Du. 



tuhaJcshiumm f. sv. 2. se kalvhlnmm. 



tiimt f. st. 1. Tomt. 



tm]g f. sv. 2. Tunga. 



tuTfig adj. Tung. 



tiiTigäi n. st. 3. Månskiftes fjärdedel, kvarter. 



Fsv. tunqel: 1) himlakropi), 2) måne, fn. tmigl: måne. Or- 

 det fortlefver i en mängd landsmål under formerna tungel, tongel. 

 tur]t f. st. 1. se tuint. 

 tupp m. st. 1. Tupp. 

 tusk sv. vb. 1. Byta. 



luska (ty. tauschen) brukas ganska allmänt i svenskt daglig- 

 tal och upptages äfven i Sv. Akad. Ordlista. 



17 



