259 



tåt m. st. 1. Tåt. 



//<7.7i.s' vb. dep. sv. 2. Täckas. 



/(/// sv. vb. 1. Tälja. 



tämi sv. vb. 1. Tämja. 



tät]k sv. vb. 2. Tänka. 



tär adv. se tér. 



t är fö Jic koiij. Därför att. 



täsf m. st. 1. 1) Test, t. ex. hårtäst. 2) = tät. 



tätt konj. Till dess att. 



I Vasa läns nordliga svenska socknar tättil, utom Gamla 

 Karleby: tärtil. 



töMl adv. Ofta. 



Fsv. pikla ill. lefver under formerna tykält i andra österbott- 

 niska socknar, tykkla i Åbo län. Från Sveriges landsmål upp- 

 tages ej ordet vare sig af Rietz eller andra. Riktigheten af 

 RiETz' uppgift att äfven i Nyland (kring Lovisa stad) skulle 

 nytjas adv. tykelt, superi, tyklast, betviflar jag. 



torv st. 11. (utan plur.): Tore, fet tallved, livaraf tjära brän- 

 nes. 



I Vasa läns nordliga svenska socknar törrve, Västerb. torv, 

 tjärutörv, Dalarne tyrvid 1. tjörvid id. 



tössti SV. vb. 1. Tystna. 



töst adj. o. adv. Tyst. 



tö«t st. m. (utan plur.): Törst. 



tösto adj. Törstig. 



töusk sv. vb. 1. Äta långsamt (om djur). 



töväi sv. vb. Hoptrassla. 



Enl. Rietz tövla: skrynkla ner (allmänt), Västerb. töväl id. 

 N. Ångermani. tövhlä: tofva, gnugga. Uppland tovla: inveckla, 

 hopvalka i tofvor. 



tofj SV. vb. 2. Töja. 



