263 



vétren: små troll, som tros di nyfödda barn än vid fin- 

 gerspetsarne, än vid brösten, än vid tårna. 



Fsv. vwteii-. vceiter: ande, troll, Västerb, vittr, N. Ångermanl. 

 viier, Helsinglaml vittra, sydsvenska landsmål välter: jordtroll, 

 skogsande, rå o. dyl. 



vév sv. vb. 2. Väfva. 



vév m. st. 1. Väf. 



vi 1. vi pron. Vi. 



vili^ må hända en förkortad imperativform (se afh. s. 104 



§ 71, o): Låtom oss! Må vi I t. ex. vili freist: låtom 



oss försöka! 

 vilkun n. st. 3. Åkerbär. 

 viM adv. Vilse. 



vittbasar m. st. 2. Vildbasare. 

 vind ra. st. 1. Vind. 

 vinter m. st. 1. Vinter. 

 vinn st. vb. 4. Vinna. 

 virjgäi sv. vb. 1. Vingla. 



* vir](jäihd(j m. sv. 1. Liten not, som dragés af 3 personer. 

 vish sv. vb. 1. Viska, t. ex. häsiin viskar äp rumpuu. 



viti sv. vb. 1. Vitja. 



vid f. st. 1. Vide. 



vig sv. vb. 2. Viga. 



vi(/es vb. dep. sv. 2. Vigas. 



vl(jsd st. f. (plur. obr.): Vigsel. 



viJc st. vb. 5. Vika. 



vik f. st. 1. Vik. 



* vik f. sv. 2. Vecka, t. ex. i hisuu vikun väl he lukta, 

 vin n. st. 3. Vin. 



vonn', f. vorun, n. väf, pl. vår, pron. Vår. Dessa prono- 

 mina nytjas ofta såsom substantiva, då von'n' betyder: 



